73 



225 



kun var c. 1,6 M. høj, fordi Stammen hurtigt 

 hujede sig vandret eller skjævt opstigende. 



Nogle l'aa Arter kunne under visse Forhold 

 l'aae ranke Stammer; disse ere navnlig Didymo- 

 panax macrocarpum , Kielmeyera coriacea |i Itur- 

 meisters Atlas til lians «Heise» er der afbildet 2 

 Exempter paa slanke Kielmeyera e,v ved Lagoa Santa) 

 Og /.ei/lieria rnontana. 



Flere Arter have særligt klodsede og tykke. 

 ja over Gngertykke (irene, hvis Sideknopper ofte 

 ikke komme til Udvikling; af saadanne kunne 

 nævnes: Kielmeyera coriacea (se Fig. S. 2231, Erythro- 

 xylum tortuosum, Aspidosperma tornentosum, Myrsine 

 Rapanea, og fremfor alle Bombaceerne , hvis unge 

 (irene kunne være meget mere end Gngertykke. 

 Sædvanligt ere Aarsskuddene tillige meget korte, 

 og hver Gren hærer derfor i sin Spids en tæl 

 lioset af oftest stive eller hederagtige Blade. Det 

 Samme findes selvfølgelig i Campos i andre Dele 

 af Landet: exempelvis kan henvises til Figuren 

 af Kielmeyera speciosa i «Flora Brasil.», Tern- 

 stroemiaceæ, t. 59. 



Barken. Endnu een Ejendommelighed maa 

 anføres, der navnlig bliver paafaldende, naar man 

 sammenligner Campos-Træerne med Skovtræerne : 

 del er den lykke, ofte sta'rkt revnede Bark og den 

 kraftige Korkdannelse, der findes hos mange. Meget 

 l'aa Campostræer have en glat eller dog nogenlunde 

 glat Bark, f. Ex. Solanum lycocarpum og Celastra- 

 eeen Plenckea populnea, i mindre Grad Ilancornia 

 speciosa; hos de allerfleste er den opreven i lykke 

 Kjæder eller Skaller. 



Ilosstaaende Billede giver et Exempel paa eu 

 saadan stærk Korkdaunelse {Siceetia dasycarpa), og 

 flere af Babitusbillederne ovenfor vise lignende (se 

 Fig. S. 190, 201, 231 og Tavlen). 



ViJensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturvidensk. & mathem. Afd. TI. 3. 



