226 74 



Følgende Enkeltheder kunne anføres, idet jeg forøvrigt henviser til mine «Symboles« 

 i «Videnskabelige Meddelelser». 



Qualea parviflora har en meget, tyk og i vingeformede Areoler dybt revne! Bark, 

 der er temmelig haard og sprød. Strychnos Pseudoquina har en gullig, ret blod Bark; 

 allerede de aargamle Grene faa revnet Bark; En lignende, lædergul Bark har Connarus 

 suberosis 1 ) og Erythro.vylum suberosum (hvis Artsnavne hentyde paa den tykke Kork); tyk, 

 revnet Bark have Pisonia noxia (Længderevner og Areoler), Dalbergia Miscolobium (huje 

 Kjeder, der skalle stærkt af), Salverlia, Myrsine Rapanea og fl. Andre. En Bark paa 

 2 — 3 Cm. Tykkelse have Kielmeyera coriacea og Anona coriacea. En noget afvigende Hark, 

 nemlig en gul, stærkt afbladende, har Lythraeeen Lafoensia densifiora og (med mindre 

 tynde Blade) Sapotaceen Lucuma torta; ligeledes ere Bombaceerne afvigende, f. Ex. Bombax 

 pubescens; Barken er her tyk og temmelig glat, men med grønlige Revner. 



Slutteligt bor det nævnes, at mange Træstammer og Grene, undertiden i en Bøj de 

 af indtil :> Met. ere forkullede og sværtede paa deres Overflade, navnlig paa den 

 mod Jorden vendende Side, — et Fænomen som jeg senere \il komme tilbage til i Af- 

 snittet om Camposbrandene. 



8. Campostrjeernes Flora. 



Nedenstaaende Lister ville vise, at der er 86, eller, naar nogle tvivlsomme med- 

 regnes, næsten 90 Arter, der optræde i Campos med Trådorm, og af disse horer omtrent 

 Halvdelen til Cerradernes højeste Arier. En særlig Omtale fortjene folgende. 



Mest afvigende i Ydre Ira alle de andre ere de lo Palmer; den ene, Cocos flaeuosa, 

 der omstaaende S. 227 afbildes efter Burmeisters Allas (Cerradobilledet fra Lagoa Santa), 

 naaer godt 2 M. Højde, med en Tykkelse af 7— -10 Cm., og afviger fra den sædvanlige 

 Palmetype ved sin stærkt krummede Stamme og gruppevise Anordning; liere Stammer 

 udgaa aabenbart fra en tælles Bodstok; midi i Regntiden komme dens gulhvide, vel- 

 lugtende Blomsterstande tilsyne. Den anden Ari er Cocoa läoapatha, der er langt sjeldnere 

 og undtagelsesvis naaer op til 1,3 M. Højde med en 12—14 Cm. tyk Stamme (Fig. paa 

 aæste Side); denne bliver tilsidst forneden glat; de ovre med Bladrester besatte Dele 

 ere sædvanligt sværtede af Brandene'-'). 



Af de Tokimbladede bor først og fremmest Vochysiaceerne nævnes; til dem 

 henhøre Cerradernes almindeligste og smukkeste Træer (kun Qualea cordata er sjelden); 

 smukkest er vel Salveriia convallariodora , h\ is store, rige og, som Navnet siger, konval- 



') Derimod it Skovtræet, Connarus cymosvts, glatbarket. 



') Lund antog, al del var Diplothemium campestre, og om de ■ Biger lian [Om Vegetationen, p. 18), 



al den og andre Dværgpal r «his! og her hedeagtig Indtage betydelige Strækninger». Siigl er 



Ingen! ir Tllfældel om Lagoa Santa, 



