234 82 



Taager. Om Morgenen laa alle Egne mod Øst endnu længe dækkede af el blændende 

 hvidt Taagehav, der langsomt gled frem mod Vest, indtil del standsede ved de i Syd-Nord 

 lebende Bjergrygge, «1er sammenfattes under \a\nei Serra do Espinhaço, og til hvilken 

 Serra da Piedade ogsaa hører; ved disse Bjergrygge forsvandl det, enten sporløst, saa al 

 blot en og anden lille Sky slap over og svævede lien over Camposegnene, eller del rullede 

 ned ad Bjergenes vestre Skraaninger, for saa førsl lidl senere at forsvinde. De bølgede 

 Camposegne mod Vest laa imidlertid over de milevide Strækninger, som Øjet kunde over- 

 skue, aldeles klare; ikke en Taage var at se, uden den som laa i Rio das Velhas's 

 Floddal og oveimaade tydeligl betegnede dens bugtede Løb. Luften i Camposegnene var 

 lur og varm. og alle Kystskovenes klamme, fugtige Taager vege bort fra dem. 



Til Torlieden over Camposlandet bidrager vel ogsaa llojden over Havet, idet For- 

 dampningen er større paa Grund af det ringere Lufttryk, og dertil kommer endelig ogsaa 

 Landels Overfladeforhold, idel Sletteland opvarmes lettere end Bjergland. 



Den Torhed, der saaledes af forskjellige Grunde hersker over del indre Brasilien, 

 paatrykker selvfølgelig Vegetationen sil Stempel, den faaer et xerophill Præg. Naar 

 Lund i sit Værk om Vegetationen paa de indre Højsletter S. 32 ogsaa nævner Vinden 

 som medvirkende til Vegetationens forkrøblede Udseende, kan jeg ikke tro andel end al 

 han heri fejler; den maa være all for svag til, al dens udtørrende Evne kan spille 

 nogen Rolle. 



I Camposlandet have vi nu imidlertid den Mærkelighed, at to Skovvegetationer af 

 aldeles forskjellig Art voxe Side om Side. blandede mellem hinanden — den ene er de 

 egentlige Skove, den anden C.erraderne og lil dem slutte sig jo ('.anions i del Hele. 

 Camposvegetationen røber en langt mere tor Natur end Skovene. Forskjellige Faktorer 

 maa altsaa gjøre sig gjældende, som paatrykke selve de to Side om Side voxende Forma- 

 tioner et heil forskjelligt Præg. Træerne i Skovene staa tæt, ere høje og ranke, sammen- 

 filtrede med Lianer og overvoxede med Epiphyler; i Skoven er der Skygge og Kølighed, 

 ja underliden, naar man træder ind fra den varme Camposluft, næsten isnende Kølighed. 

 Skovene ere jo altid knyttede lil Vandløbene; fra dem have de taget deres Udspring og 

 have derpaa erobret et saa stort Terræn af Landet som muligt, opad Bakkerne, indtil Tør- 

 heden blev saa stor, al Camposvegetationen kunde sejre over dem. I Aartusinders Loh har 

 Skoven ophobet Masser af all'aldne Plantedele, og der har dannet sig el mere eller mindre 

 lykl og frugtbari Muldlag, i hvilkel en Bundvegetation af skyggeelskende, sartbladede Planter 

 kan linde \ oveplads ; men i Campos danner der sin ingen Muld. Vegetationen er for aaben 

 og Torlieden for stor, de nedfaldne Plantedele tørre ind Og smuldre ben og komme som 

 sio\ inaaske endog den lasere liggende Skov tilgode. Om den Kølighed og Fugtighed, 

 der lindes i og udgaaer fra Skoven, vidne ogsaa di' Skyer, i\vi undertiden sees hvilende 

 lige over Skovene i en eller anden Dal idler Lavning, medens der ellers ingen Skver hvile 



