87 239 



Keithia denudata en intensiv Lugt som Mentha og benyttes sum denne. — Verbenaceæ: 

 Mange Arier høre herhen og de allerfleste have hjemme paa Campos; nogle ere stærkf 

 lugtende, f, Ex. Lippia Martiana. Myrsinaceæ: Hus alle Arier lindes klare, gullige 

 Kjertier i Blade og Blomster, men megen ætherisk Olie indeholde de næppe. C om- 

 pos itæ: nogle Asteroideer 1 ). 



Stive og læderagtige Blade. De Heste stærkt og navnlig paa begge Sider 

 blødhaarede Blade ere tillige meget bøjelige (Behaaringen erstatter andre Værn), men 

 nogle af de paa Undersiden stærkt, paa Oversiden svagt filtede Blade ere tillige meget 

 stive og læderagtige, og endelig er der en hel Række Arter. h\is Blade ere ruhaarede 

 eller endog aldeles glatte, men som tillige ere meget stive og faste af Bygning. De fleste 

 af disse Arter ere Træer. Saaledes hører man ofle Salverud 'ens store Blade slaa og 

 liaske mod hverandre med raslende og klapprende Lyd, naar der er en Smule Vind 

 (hvoraf den har faaet Navnet » Bananeira do campo» , «Campos-Banantræ»), ng Vochysia 

 thyrsoidea giver den i denne Henseende ikke meget efter; Rubiaceen Palicourea rigida har 

 ogsaa Navnet strepitans ligefrem efter den Larm, som den gjør i Blæst; sammen med 

 denne kan en anden Rubiacé nævnes, Rudgea viburnoides, med lignende gullige, glinsende 

 Blade, skjnnt ikke saa larmende; ogsaa Bombax- Arterne med de store, fingrede og stive 

 Blade, f. Ex. B. longifiorum, hore til de larmende Planter. 



En Mængde andre Træer have overordentlig stive Blade uden al være larmende. 

 Af disse kan nævnes: Diospyros camporum, Stychnos pseudoquina, Rhopala Gardneri, 

 Myrsine Rapanea, Qualea- Kv\.evne , Erytkroxylum campestre, Connarus suberosus ide unge 

 Blade overordentlig blødfiltede), Anona crassifiora, A.monticola (tillige tæthaaredei, A.crotoni- 

 folia (ligeledes), de Heste Myrtaceer f. Ex. Eugenia bimarginata, E. obversa, E. pachyphylla, 

 E, Warmingiana, flere Melastomaceer f. Ex. Miconia ferruginata, Cwatella arner icana, hvis 

 Blade ligesom Davilld evnes , ere ru og kiselrige, Machmrium opacum (der har linnede og 



Seguieria ftoribunda, Brasilianernes »Pao d'alho» («Legtræ») omtales af Lund (Vegetationen o. s \., 

 p. 22) paa Grund al' dens Hvidløgslugt, der or saa stærk, al man mærker den i stor Afstand. Do 

 fra Træet udstrømmende Idduiistninger ere saa sUerke, at de indvirke (mekanisk) paa Magnet- 

 naalen, hvad han overbeviste si?.' om. Del sidste maa være en Fejltagelse, som skyldes den Om- 

 stændighed, at da Lund skrev nævnte Afhandling, havde han ikke sine Samlinger ou Dagbog ved 

 Haanden. I denne sidste staaer der udtrykkeligt, at han hverken ved Forsøg paa levende eller om- 

 huggede Træer kunde mærke ungen Indvirkning af Magnetnaalen. En anden mærkværdig og for 

 andre Træer i Sydamerika bekjendt Ejendommelighed anfører Lund; Løgtræel optager saa rask 

 Vand fra Jorden, at det er i Stand til ganske at udtørre den, og i Forbindelse med denne stærke 

 Rodkraft staaer da det. at om Morgenen falder der nogle Timer efter Solopgang en saadan Mængde 

 Vanddraaber Ira dets Krone, al del ligner el Regnvejr. I Dagbogen tilføjer han. at Løgtræel «af 

 alle Træer har den største Mængde Kali«, saa at del bruges til Sælie- ns Sukkersyderier. — Delte 

 Træ er dog ikke fundet ved Lagoa Santa. 



