93 245 



I »;i ft andre Steder under andre Navne end Lagoensernes « Cerrados« og «Campos limpos», 

 og Vegetationens Fysiognomi er naturligvis heller ikke allevegne ganske det samme som 



om Lagoa Santa. Al gjøre Rede herfor er meget vanskeligt, for ikke at sige umuligt, fol- 

 den, der ikke sel\ har berejst større Strækninger af det Indre, end jeg har, og saalænge 

 Literaliiren er saa ufuldkommen som nu, men det ligger desuden ganske udenfor min 

 Plan, sum kun er at give en fyldig Fremstilling af Lagoa Santas Vegetation, der kan 

 tjene til l dgangspUnkt for senere, mere detaillerede, plantegeografiske Studier og Sammen- 

 ligninger af Sydamerikas Vegetation. Kun nogle spredte Momenter \il jeg derfor her 

 optegne. 



Paa den ene Side lindes der aabenbari store Strækninger af det Indre, hvor der 

 alene findes aldeles træløse Campos. Cerrados synes blot al findes i de centrale Dele af 

 Brasilien, medens derimod, eller St. Hi klire., de "pâturages naturels que nous traverserons 

 jusqu'aux limites de la province de Saint Paul, et plus loin dans celle de Rio Grande, 

 dans les missions de l'Uruguay, enfin les campagnes de Montevideo et de Buenos Ayres, 

 snut simplement herbeux» (Végétation d'un pays extra-tropical p. 42). I samme Arbejde 

 skriver han om S. Paulo: »On chercherait vainement à S. Paul ces furets naines de 3 

 ou i pieds, où domine le Mimosa dumetorum Aug. St. Hil., et qu'on appelle carrascos». 



Mellem Chapada de Paranan og Rio de S. Francisco findes der Campos, sum be- 

 nævnes » Campos mimosos» («yndige Campos»), og som skulle være dannede af friskere 

 grønne, saftrigere Urter og Græs; formodentlig er Jordbunden her fugtigere end nm Lagoa 

 Santa ; ogsaa skulle liere Palmer voxe paa dem, som ikke vine om Lagoa Santa. Nærmere 

 nm disse «Campos mimosos» og deres Forhold til Lagoa Sanlas Campus kan næppe an- 

 føres endnu. 



Af andre Former for Plantevæxt i det Indre, der ikke hore til de stedsegrønne 

 Skovformationer, kunne Carrascos og Carrasqueinos nævnes, ker hersker aabenbari 

 nogen Uklarhed om, hvad herved rettest forstaaes, og rimeligvis bruges disse Navne heller 

 ikke konsekvent og overalt til Betegnelse for det Samme. Flere Rejsende, f. Fx. Gardner 

 og St. Hilaire skildre Carrascos saaledes, at jeg maa opfatte dem som ejendommelige 

 Krat, kun 1 — 2 Metre huje, der voxe paa højere liggende Steder i Minas novas, og mest 

 ere dannede af Kurvblomstrede og Læbeblomstrede , hist og her dog ogsaa fremvisende et 

 enkelt krummet Træ. St. Hilaire siger i «Tableau etc.» lp. ä og 15): «Ces Carrascos 

 — espèce de forets naines, composées d'arbrisseaux de trois ou quatre pieds rapprochés 

 les uns des autres». Han kalder dem ikke «arbres», men «arbrisseaux», og de Arter, 

 han nævner p.45, ere Smaabuske og Halvbuske. Beaurepaire-Rohan holder sig i 

 sit Lexikon til St. Hilaires Fremstilling. Efter Liais skulde man tro, at Cerrados og 

 Carrascos ere synonyme Lokalnavne, og Udtalelser af Netto pege i samme Retning, men 

 dette synes mig ikke rigtigt. St. Hilaires Carrascos findes paa hojere Steder, ere altid 



