256 104 



R. crassipes, R. Warmingii. Scirpus paradoxus, S.capillaris. Euphorbiaceæ: Euphorbia 

 coecorum, E. selosa. Julocroton humilis. Croton antisyphiliticus, C. odontadenius. Acalypha 

 brevipes, A. Clausseni. G ramin eæ: Paspalum erianthum, P. dissitißorum. Panicum thrasy- 

 oides, P. eriochrysoides , P. macranthum. Vilfa aenea. Saccharum holcoide«. Artkropogon 

 villosus. Andropogon carinatiis. Elionurus latißorus. Hypoxideæ: Hypoxia scor zoner wfolia. 

 Irideæ: Sisyrinchium restioides, S. incurvatum, S. Luzula. Malpighiaceæ: Camarea 

 ericoides. Orchideæ: Cyrtopodium Eugenii. Spiranthes- Arter. Oxalidaceæ: O. nigricans, 

 O. hirsutissima. Papilionaeeæ: Desrnodium platycavpum. Collæa macrophyUa. Poly- 

 galacsæ: Polygala Poaya, P. rhodoptera, P. hirsuta. Rhamnaceæ: Crumenaria erecta. 

 Hul) i a c c æ : Declieuzia cordigera. T u r n e r a c e æ : Piriqueta aitrea. Turnera Ililuircana 

 var. lanceolata. Verbenaceæ: Cassetia cliamædrifolia. 



Foraaret paa <le ubræudte Campos. Jeg har ofte om en Art noteret: «almindelig 

 paa Qneimader» ; Sagen er nemlig den. at medens nogle Arter blomstre baåde paa 

 brændte og ubrændte Campos, f. Ex. Compositeen Vigwera dissitifolia , er der mange 

 Arter, som blomstre meget sparsomt paa de ubrændte Campos; mangen en \rl 

 synes ikke at faa Lys og Plads nok mellem det linje, visne Græs, saa at den kan udvikle 

 sine Blomster; Brandene skaffe den Luft; til disse hører efter min Erfaring Anona pygmæa 

 (Fig. S. 216) og I. Ex. ogsaa den meterbøje, tynde Aesckgnomene panieidata o.a. Exempelvis 

 kan anføres, at d. Ilte Dec. 1863 var Panicum imberbe det eneste blomstrende Græs paa 

 flere ubrændte Cerrader, medens der var mange fremme paa de brændte. Planterne 

 blomstre i det Hele ogsaa langt senere paa de ubrændte Campos; Cambessedesia ilicifolia 

 blomstrede f. Ex. paa brændte Campos i Begyndelsen af Okt. LSIÏi, paa ubrændte først i 

 Slutningen af December. 



Man bar derfor, saa at sige overalt, det interessante Syn, at kunne se tæt til 

 hverandre liggende Marker, af hvilke den ene viser Vaaren i sin mest smilende Dragt, 

 den anden Efter aar el med dets falmede, og graagrønne Farve, og en tredie er maaske en 

 nøgen Brandtomt, dækket af Kulstøv og Aske. 



Allerede si. Ililairc har rigtigi iagttaget, at de ubrændte Campos grønnes lang- 

 sommere, at Planterne paa dem blomstre lil en anden Tid end paa de brændte. Derimod 

 har han næppe Ret i en anden Angivelse, den nemlig, at naar en Campo brændes før 

 September, spire Planterne ikke frem igjen 1 )- 



Det er saaledes klart, al Camposbrandene bringe store Uregelmæssigheder ind i 

 Tiden for Planternes Blomstring og for Træers og Buskes saavel Løvfald som Løvspring, 

 og det er klart nøk, at en Camposbrand derfor ikke blot \il influere paa disse Fænomener 

 i del paagjældcnde \;u\ men ogsaa paa del næste, ja maaske paa liere følgende Aars. 



I det Hele maa del siges, al Blomstring, Løvfald og Løvspring ud- 



') Il esl it remarquer que s'il arrive, par quelque accident, que le l'en prenne aux campi 

 le mois de Septembre, 1rs plantes ne rej asenl point». 



