258 106 



forgrenet. Paa samme Maade forholder Manihot tomentosa sig. Myrcia vestita er vistnok en 

 ægte Busk, men dens Skud ere næsten altid urteagtige, sum hos liere andre Arter af 

 Myrtaceer, der have tueformet stillede Skud. Compositéen Ichthyothere Cunabi er oftesl 

 en Urt med ranke og ugrenede Stængler, udgaaende fra el knoidel Rhizom, men paa 

 en Campo, der ikke havde været brændt i 2 — 3 Aar, fandt jeg Stænglerne forgrenede og 

 mere. forvedede. Hyptis- Arterne ere vist af Naturen mere halvbuskagtige end den fore- 

 gaaende; paa en ligeledes i 2 — 3 Aar ubrændt Campo havde enkelte Arier træagtige, for- 

 grenede Stængler, udgaaende fra et meget stort og forvedel Rhizom, og de tabte Bladene 

 i Tørtiden , medens jeg ellers mest liar fundet dem med tilsyneladende eenaarige Skud. 

 Ipomcea tomentosa optræder sædvanlig som en fleraarig Urt med knippestillede Skud og 

 Knoldrod, men bliver en Busk paa c. 1 Meters Højde, naar den liere Aar i Bad ikke 

 brændes. Cambessedesia espora har jeg seet paa ubrændte Campos med forvedet , tydelig 

 fleraarig Stængel, men kun undtagelsesvis. Paa lignende Maade gaaer det med Mikania 

 sessilifolia. Efter mundtlig Meddelelse af Lund skal Bmnbax marginatum (hvilken lian har 

 dyrket i sin Have) i de forste Aar af sit Liv ofte forholde sig som en fleraarig Urt , men 

 senere forvede de overjordiske Stængler; den er sædvanlig en lille faagrenet og tykgrenel 

 Busk paa nogle faa Fods Højde, men skal kunne blive et lille Træ. Ved denne individuelle 

 Variation synes Camposbrandene dog ikke at spille nogen Bolle. 



Det er naturligt, at det Spørgsmaal fremstaaer, om Fattigdommen af eenaarige 

 Planter ikke ogsaa kan have sin Grund deri, ât de eenaarige ere forvandlede til 

 fleraarige, paa samme Maade som man i Havekunsten foretager denne Forvandling ved 

 at afknibe overjordiske Dele hos visse eenaarige. Jeg anseer det i Virkeligheden ikke 

 for urimeligt, at Brandene ved paa samme Maade at afknibc de ovre overjordiske Dele 

 hos eenaarige Planter have kunnet tvinge Livet til at koncentrere sig paa de nedre Dele, 

 saa at disse faae længere Varighed, og nye Skud derpaa skyde i Vejret fra dem, hvorved 

 de gaa over til at blive fleraarige. Artens biologiske Natur vilde saaledes være forandret, 

 hvis dette nedarvedes. Den Omstændighed, at visse Arter (se Listerne S. 2()i — 7) aabenbart 

 ere baade een- og fleraarige, kan maaskc sættes i Forbindelse med Brandene. 



Ligeledes maa jeg antage, at den Tueform, som ovenfor er omtalt, og som er 

 saa almindelig hos Camposplanterne , baade hos Urter, Halvbuske og Buske, saavelsora < 

 Dannelsen af de store, uregelmæssige, knoldformede, forvedede underjordiske Organer, fra 

 hvilke de talrige, tuestillede og oftest ugrenede Skud udgaa, skyldes ikke hele Naturens 

 Tørhed alene, men netop fortrinsvis en Magt, der aarlig eller dog meget jævnligt bort- 

 lager de overjordiske Dele helt eller delvist. Den i de underjordiske Dele værende Livs- 

 kraft frembringer da netop paa liere Steder nye Skud, inaaske endog gjennem Brudknopper, 

 og med slur krall skyde disse op uden at forgrene sig. [altfald er det klart, at disse 

 underjordiske Organer maa være et meget vigligt Middel for Planterne lil al hævde deres 

 Existens overfor Brandene; m dette Vs\l, siger Fund, trækker Livsproeessen sig bilbage 

 sikret mud de ødelæggende Indvirkninger af Torken og Branden». 



Blandt de egentlige Queimadaplanter lindes netop ogsaa nogle af de Arier, der 

 have de allerstørste Knolddannelser. Jeg kjender f. Ex. ingen anden Camposplante med 

 saa relativ stor en knold som netop Queimadaplanten Casselia chamædrifotia (Fig. S. 197). 



