280 128 



buskene, fordi disse der spille den største Rolle, og jeg endte med Træerne Bom dem, 

 der ere tilstede i ringest Artsantal og spille en mindre Rolle. Skovenes Vegetationsformer 

 vil jeg derimod omtale i omvendt Orden, thi Skovene ere i Virkeligheden grundforskjellige 

 fra Campos, og lier er det Trævæxten samt hvad dertil er knyttet af Epiphyter og Lianer, 

 der er den tonegivende , medens Urterne paa Skovbunden helt træde i Baggrunden, ja 

 endog ere forholdsvis meget faa. Campos ere blomsterrige Græsmarker; men Skovene 

 synes blomsterfattige. I Virkeligheden ere de del naturligvis ikke, men (»jet kan ikke 

 opdage eller seer ikke lettelig de i Træernes Toppe værende Blomster af dels selve Træerne, 

 dels Lianerne, dels ogsaa Epiphyterne. Kunde man svæve hen over Trætoppene, vilde 

 man lære noget andet. Men man behøver blot at betragte Skoven fra en højtliggende 

 Camposbakkc; man seer da hen over et tæt Bladtag, hvor ikke blot Løvets meget for- 

 skjelligc Farvetone, men ogsaa de talrige, stærkt farvede Pletter vise, baade hvilken Mang- 

 foldighed af Arter her forekommer, og hvilken Mængde af Blomster her kan findes. Man 

 kan her se violette Pletter, fremkaldte af Machærium augustifolium , store gule af f. Ex. 

 Peltophorum Vogelianum, Cassia ferruginea , speciosa og andre Arter, Platypodium elegans, 

 Acacia polyphylla, Vochysia 'Jucanorum, Bignoniaceer o.a., eller hvide og hvidgule af Laura- 

 ceer, Mimosaeeer og Sapindaceer, røde af Bignonaceer '), og mange tiere kunde nævnes. 

 Spruce og Wallace sige, at Skovtræerne i Begelen have smaa Blomster 2 ); delle er 

 vistnok ganske rigtigt, men enkelte have dog særlig store, f.Ex. Chorisia ventricosa, hvis rosen- 

 røde Blomster af Størrelse som en Stokroses (Althæa rosea) tage sig glimrende ud , naar 

 et Træ staaer bladløst og er aldeles belæsset med dem, og tiere Bignoniaceer (ligeledes 

 blomstrende bladløse) staa ikke meget tilbage. Hvad Træernes Blomster mangle i Størrelse, 

 opnaa de dog ved deres Mængde, idet denne ofte er forbavsende stor. Heller ikke fore- 

 kommer det mig ved et løseligt Skjøn, at Campostræerne i Blomsternes Størrelse have 

 meget forud for Skovtræerne, men vistnok kunne baade Lianer og Epiphyter samt navnlig 

 Camposurterne opvise et forholdsvis større Antal af storblomstrede Arter end. Træerne. 



Hvad Blomsterne angaa, have vore europæiske Skove et helt andet biologisk Præg 

 end Lagoa Santas; hos os Fattigdom i Farver, og ingen Lugt, hvormed forbindes for- 

 trinsvis Vindbestøvning, men i Lagoa Santa en Rigdom i Farver, sta'rk Duft og hvad 

 mere der er knyttet til Insektbestøvningen. Skulde dette, der jo vistnok kan udstrækkes 

 (il at gjælde alle tropiske Skove, ikke kunne sæltes -- ialtfald delvis — i Forbindelse 

 med, at de tropiske Skove ere saa meget ældre i phylogenetisk Henseende? 



') M Arter med Blomster paa den nøgne ^ i > kk<- Stamme er der næsten ingen; Swarteia Flcm- 

 mingii har jeg seel med fodtyk Stamme, paa hvilken Blomsterstandene brode frem og senere ile 

 rei tunge Frugter hang ned. Paa finger tykke Grene har jeg seel nøgne Blomsterstande al' Lon- 

 chocarpua aericeus. 



') Wallace, Trop, nat, s 61, 



