137 289 



samt I Art med 1 [ndivid af hver følgende Familie: Burseraceæ, Malpighiaceæ, Cordiaceæ, 

 Moraceæ, Ignotae. 



Summa: 40 Arter med 81 Individer. 



Folgende have hver 1 Art (det vedføjede Tal er Individernes): Bixaceæ 10 {Casearia 

 silvestris)). Monimiaceæ 10 (Siparnna Guianensis). Rutaceæ 8 (Galipea jasminiflora). Ebe- 

 naceæ G (Maba inconstans). Moraceæ 5 (Broussonetia tinctoria). Magnoliaeeæ i [Talauma 

 ovata). Malpighiaceæ 3 (Byrsonima). Nyctaginiaceæ 3. Ochnaceæ 2. Celastraceæ 2. 

 Btppocrateaceæ 2. Lecythidaceæ I. Apoeynaeeæ 1. Proteaceæ 1. Styraceæ 1. 



Leguminosæ ignotæ 3 Spec, og Individer. Ignotæ af andre Familier: II. 

 'Summa: 250 Individer, 91 Arter, mindst 32 Familier. 



Sammenlignes de anførte G Prøver af Lagoa Santas Skove, sees let, at i de 



, n ■ j. .j ,i, i- Indiiider: 62 10« 50 105 81 ,, 



første 5 er der næsten 2 Individer paa 1 Art (nemlig: Arter . 32 , . 7 , 2 . , .,. , ^ eller 

 henholdsvis 1,9; 1,7; 1,8; 1,8 og 2,0 Individer [ir. Art); i den sidste og meget indi\idrigere 

 derimod c. 3 (2,8) Individer pr. Art ( 2 ^). Det ligger i Sagens Natur, at Tallet al' Arter 

 ikke kan voxe i samme Grad, som Tallet af Individer. 



De 6 Prøver ville tillige vise, at Skovens Sammensætning ikke overalt er ens, 

 hvad man forøvrigt heller ikke kunde vente. I alle Prøver staa Papilionaceerne øversl 

 haade hvad Arter og Individer angaaer. Næst dem komme i Ilegelen Cæsalpiniaceer 

 og Myrter. Derefter er der større Forskjellighed. I Derrub. VI er der mange Tiliaceer, 

 hvilke have været tilbagetrængte i de andre Derrubader; ligesaa er der en Mængde Muni- 

 miaceer, Rutaceer, Bixaceer, ug der lindes Magnoliaceer (Talauma) og flere andre, som 



') Machærium rillnsum. 2 ) Myreia sp. 3 ) Copaifera Langsdorffii. ') Melanoxylon 



Braunia. s ) Oupania vernalis. '■) huhea sp. 7 ) Miconia calvescens. 



Vidonsk. Selsk. Skr., C. R.-pkko, naturvidensk. & raatliora. AM. VI. S. 37 



