139 291 



forstaa Brasilianerne en Skov, der er opvoxel paa en fordum dyrkel Bund 1 )- Naar 

 Landmanden er færdig med sin Derrubada, kuler han den fældede Skov ligge hen gjennem 

 den efterfølgende Torlid; Solen gjennemgløder Dg udtørrer Alt, og naar saa Regntiden 



er nær, slikkes der Ild paa den hele tørre .Masse. Det gaaer nu omtrent som i Campos, 

 men naturligvis meget værre; næsten Alt fortæres, og Jorden dækkes med et Lag af Kul- 

 støv og Aske, som selvfølgelig i høj Grad tjener til at gode den; kun de tykkere Stammer 

 blive tilbage, mere eller mindre forkullede paa Overfladen. Af disse dannes der et raat 

 Hegn om den vordende «roça» (Plantage) til Værn mod Kreaturerne, og naar .lorden derpaa 

 har været beplantet to. højst tre paa hverandre folgende Regntider, brydes det ned og 

 fores hjem I il Fazendaen for at tjene som Brænde i Kokkenet. Jorden overlades nu til 

 sig selv, fordi den nu er mindre frugtbar, og Fazendeiro'en udvælger et nyt Stykke SUv. 

 der behandles paa samme Maade, for efter et Par Aars Forløb ligeledes at overlades til 

 sig selv. Men den til sig selv overladte Skovbund dækker sig strax med ny Plantevæxt. 

 Det var, allerede medens den var beplantet, et besværligt Arbejde at holde den fri for 

 »Ukrudt», det vil sige for alle de fra de gamle Stubbe og Rødder opskydende Skud Og 

 for alle de virkelige Ukrudts-Urter og -Buske, der voxe op; overlades den nu lil sig selv, 

 mylrer alt frem i den tøjlesløseste og vildeste Kamp, — Urter og Buske og Træer mellem 

 hverandre — en Vegetation, hvis Sammensætning er en hel anden end den omhuggede 

 Sko\s; men tilsidst gaa Træerne sejerrige ud af denne Kamp, og lidt efter lidt vover 

 Skoven op, idel Træerne med deres Skygge undertrykke og fortrænge hele den plebejiske 

 Bærskare, der havde trængt sig ind paa deres gamle Enemærker. I Løbet af en 30—10—50 

 Aar har Skoven opnaaet en saadan Størrelse, og Jorden \il bave hvilet saa længe, al en 

 ny Derrubada med Fordel kan foretages. 



Det er let at indse, at naar en Egn som den om Lagoa Santa ikke er rig paa 

 Skov, saa vil der, naar den bar været beboet i en halvandethundrede eller tohundrede \;\r 

 (selv om der, som Tilfældet er ber, ikke ere mere end benved en halv Snes, større og 

 mindre, Fazenda'er med deres Agregados '-i og saa dertil Byens Befolkning) næppe være en 

 eneste Skovstrækning tilbage, som ikke bar været omhuggel og brændt endog liere Gange. 

 Det er da ogsaa en Selvfølge, at Træerne ingenlunde kunne have betydelige Dimensioner. 



Hvad Højden angaaer, er den vist sjældent over 20—26 Metre, men oftest be- 

 tydeligt under dette Maal, og hvad Tykkelsen (samt Alderen) angaaer, kunne folgende 

 Meddelelser gives. 



') Efter Beaurepaire Rohan skulde dette Ira Tupisproget stammende Ord egentlig ski i v es : Copuéra. 

 — Ved Capueira skul man il'olge samme Forfattere ogsaa forstaa den lavere og mindre kraftige 

 Skov, som bliver tilbage, naar ile store Gavntræer ere blevne fjernede. 



-i Smaafolk, som af Fazendeiroen faa Lov at bygge sig en Hytte paa Fazendaens Omraade og be- 

 plante lidi Jord mod al yde v isse Tjenester navnlig i Hosten 



37* 



