294 142 



Forhold have faael Vulgærnavnet «Gomma arabia» 1 ). Leguminosæ. Ilos en Del Dal- 

 bergieer lindes i Barken Saft, der undertiden strax forundrer sig i Luften, f. Ex. Centrolobium, 

 Platy podium, Platycyamrts Regnettii, Machcerium villosum. Hos Lonchocarpus sericeus er 

 den strax rød. Af Cæsalpiniaceerne have Hymencea og Copaifera «résina», [altfald den 

 sidste især i Løvspringstiden. Araliaceæ. En Gummi findes i store Mængder hos 

 Didymopanax. Tern s tro em i ae e æ. Kielmeyera petiolaris og coriacea ere rige paa en 

 hvidgul, mælkeagtig Saft (heraf Navnene : «Pao de leite», «S. Joao de leite»). Meliaceæ. 

 Om en Guarea har jeg noteret Forekomsten af en terpenthinlugtende , mørkebrun Safl i 

 Inderbarken. Desforuden er der en hel Del Familier, om hvilke det er bekjendt, at de ere 

 rige paa Mælkesaft, f. Ex. Apocyneæ, Euphorbiaceæ, Caricaeeæ, Moraceæ, 

 Araceæ o. a., og endelig kunne Burseraceæ nævnes, der ere rige paa en af Brasili- 

 anerne som Lægemiddel skattet terbenthinlugtende Gummiharpix (Protium Icicariba o.a.). 



Mange Træer blomstre ogsaa som lave Huske. Denne for Campostræerne 



omtalte Ejendommelighed gjenfindes ogsaa hos Skovtræerne, men om den skyldes den 



Omstændighed, at der i Skovene og i Krattene (som senere skulde omtales) lindes mange, 



fra de omhuggede Træers Stubbe opskydende unge Træer og Buske 2 !, eller det er Udtryk 



for den tropiske Yppighed, der gjør Individet tidligt forplantningsdygtigt, er del mig ikke 



muligt at sige. Antallet af de Arter, som jeg har seet i Buskform og dog blomstrende, 



er saa stort, at jeg troer man kan sige, at det er faa Skovtræer, der ikke tillige kunne 



Undes i denne Form. Mine «Symbolæ» indeholde en hel Del Angivelser herom, men lil 



yderligere at oplyse dette kunne følgende Enkeltheder tjene. Cæsalpiniaceæ: Cassia 

 a/finis, silvestris og speciosa har jeg oftest seet som Træer paa (i — 12 M. Højde, men ogsaa 

 som blomstrende Buske paa c. "2 — 3 M. M im o sac eæ: Inga marginata, Træ og Husk 

 paa faa Fods Højde. Papilionaceæ: De store Tømmertræer af Dalbergieerne blomstre 

 næppe i saa ung en Alder, men enkelte undes dog, f. Kx. Lonchocarpus sericeus og Andira 

 fraxinifolia. A n on a ce æ: RoUinia silvatica, Xylopia grandiflora, Cananga Selloicia.ua og 

 villosissima. Myr tac eæ: f. Ex. Calycorecles Sellowianus , Campomanesia Warmingiana. 

 Sapotaceæ: Lucuma catocladantha, Chrysophyttum ebenaceum. Verbenaceæ: Vitex poly- 

 gama, Ægiphila arborescens, Citharexylon laiinn. Sapindacea': Matayba Guianensis. 

 Ochnaceæ: Ouratea salicifolia og castaneæfolia (blomstrende 2' høj). Euphorbiaceæ: Pera 

 Leandri, Mabea fistuligera (10 — 16 M., men ogsaa 1,5 — 2 M.), Croton gracilpies, Lagocnsis 

 o.a. Arter. llicaceæ: Ilex conocarpa, affinis. Monimiaceæ: Baadc Mollineda- og 

 Sipamma- \ricn\c. Celtidaceæ: Sponia micrantha. Solanaceæ: Solanum mauritianum 

 bliver mindst 5 M. høj, men blomstrer som 0,3 — 0,5 M. høje Stubskud. <'. h ryso lia la- 

 naceæ: Hirtella Americana. Melastomaceae: Smaa Træer, ofte Huske. 



4. underskovens Buske. 



I Skoven er der ikke blot el Virvar af Arter, men ogsaa en overordentlig Variation 



af Størrelser, navnlig i de yngre, mere aahne eller mere forhuggede Skove. Høje Træer 



') Om disse Planters Anatomi og særlig om deres Gummigange si' N. Wille: < >m Stammens og 

 Bladenes Bygning hos Vochysiaceerne K Danske Videnskab. Selsk. Oversigt 1882, S. isn î05, 

 med 5 Dobbel-Tavler). 



2 ) .iri: omhuggede i A.ugusl Maaned el lille Exemplar al Mdia Azederach, der Btod i L Is Have; 



en Maaned efter [8de Sept.) var der skud) blomstrende Skud af I M. Længde op I'm Stubben, for 



