147 299 



Microsti/Iis Partlioni og liere andre Orchideer i lmj Grad ere Saprophyter, skjont de ikke 

 ere blege eller gullige som de to førstnævnte, fordi de fortrinsvis findes paa raadnende 

 Træstammer og rig Muldbund. En Del Peperomia er (f. Ex. P. pilosula og alata) og andre 

 Urter leve vist ogsaa for en stor Del som Saprophyter, da de især træffes paa raadnende 

 Slammer, men herom kan endnu intet sikkert siges. Heller ikke af Rodsnyltere synes 

 der at være mange ; jeg kjender kun een eneste, nemlig den gullige Langsdorffia hypogcea 

 med de rødlige Blomsterstande; den trælfes bist og her paa Skovbunden. 



Vanskelighed ved at angive Livsvarighed. Idet jeg i efterfølgende Liste 

 sammenstiller alle de urte- og halvbuskagligc Planter, som voxe paa Skovbunden (og ikke 

 ere slyngende eller klattrende) , maa jeg udtrykkelig fremhæve den samme Vanskelighed, 

 som ovenfor ved Camposfloraen, nemlig Vanskeligheden ved sikkert at afgjøre den enkelte 

 Arts Livsvarighed, et Forhold, der dels stammer fra Naturens Mangel paa skarpe Ad- 

 skillelser, dels fra Mangler i mine Iagttagelser. De fleraarige, ja selv de enaarige 

 Urter have ofte stor Tilbøjelighed til at forvede og at blive halvbusk- eller buskagtige, og 

 samme Art kan forholde sig paa forskjellig Maade, hvilket vi forøvrigt, som bekjendt, finde 

 ogsaa i andre Lande og Egne 1 ). Om de fleste paa Skovbunden voxende Arter kan der 

 dog ikke være Tvivl. Fleraarige urter ere f.Ex. de talrige Bregner og de i Henseende 

 til Artsantal ogsaa ganske talrige, men i Individantal fattige Orchideer; dernæst de fleste 

 eller maaske alle andre Monokotyledoner. Af disse er der nogle faa med Løg eller 

 Knolde eller vandrette Rhizomer forsynede Arter, som tildels ere forsvundne i Tørtiden, 

 men komme frem og blomstre ved Regntidens Begyndelse. De ere dog ikke mange, og 

 endnu færre ere de, som blomstre allerede i Tortiden; der er ikke Tale om Noget, som 

 kan sammenlignes med Foraarsfloraen paa vore Bøgeskoves Bund, og det ikke mindst, 

 fordi Arterne optræde saa overordentlig spredt, eet Individ hist, eet andet langt derfra. 

 Til de perennerende monokotyledone Urter høre nogle med omtrent kuglerunde Knolde 

 udstyrede Araceer, nemlig Staurostigma Luschnathianum , hvis blegt purpurrode, vel- 

 lugtende Blomsterstande kunne findes gjennem hele Regntiden; Taccarum Warmingii, 

 Xanthosoma pentaplujllum og Blwdospatha oblongata; [ri dace erne (Lansbergia og Cypella- 

 Arter) ; Alstroemeria viridißora og de med Løg udstyrede A maryUfa- Ar ter , der høre til 

 Skovens prægtigste Planter, men forøvrigt ingenlunde ere talrige, og som især findes 

 paa Kalkklipperne (A. psittacina, A. unguiculata ; Griffina Ubonaniana). Endvidere Maran- 

 taceerne: Calathea Lindbergii, der i Tørtiden er forsvunden, og Sellowii; Maranta 

 arundinacea og andre Arter. Zingiberaceerne, som den purpurrode Costus spiralis, eller 



■') Om de individuelle Forskelligheder lms f. Ex. Ørkenplanter su Volkens, Die lib.-arab. Wüste 

 S. 21— 22; der lindes Arter, hvis Individer siiiirl ere Q, snarl II, snart forvedénde og Iniskagtigc. 



