157 309 



Gayana, Asclepiadaceœ , Malpighiaceœ , Euphorbiaceœ (f. Ex. Dalechampia) , tnaaske Petrea 

 af Verbenaceerne o. 11.; til de fortrinlige Slyngere høre nogle Aristolochiaceœ og naturligvis 

 Convolvulaceæ. Anatomisk Tilpasning er her almindeligere end hos Halvlianerne. 



Det 4de Trin repræsentere de med særegne Redskaber klattrende Planter. 



Lavest staa de, der klatre ved Torne, som i bedste Tilfælde ere krummede (Darwins 

 »Hook-climbersn). De kunne kun trives vel imellem tæt Plantevæxt, mest Krat, Skovrande 

 og lign. Begyndelsen gjøre mange Arter, der ere Buske, og hus Skud kunne blive lange 

 og holde sig fast ved deres Torne, f. Ex. Mimosa sensitiva og andre Mimosaceer, visse 

 Solanaceer o. 11. For andre er det i højere Grad blevet en Livsbetingelse, at være forsyne! 

 med Torne. Blandt Solanaceerne ere f. Ex. Solanum oleraceum og Convolvulus de Arter, 

 der have deres paa Stængler, Blade og Blomsterstande staaende krumme Torne mest 

 nødvendige. Ved Torne klattre Acacia Westiana og andre Arter, Piptadenia laxa, Scleria 

 Flagellum og andre Arter, Hevreria Salsapariila, flere Smila.c- og Dioscorea- Arter. Uden 

 al jeg her forøvrigt har til Hensigt al gaa ind paa morphologiske eller anatomiske Betragt- 

 ninger af de klattrende Planter, vil jeg dog anføre, at Tornene hos de sidstnævnte to 

 Familier [altfald tildels ere de vedblivende Bladgrunde; visse Dioscorea- Atlet have meget 

 kraftige og farlige, krumme Torne if. Ex. D. effusa og multiflora), der fremkomme ved, at 

 Bladgrunden bliver staaende og forhærder. 



Paa det højeste Trin staa sluttelig de Arter, der have frembragl Slyng- 

 traade eller andre følsomme Griberedskaber, som ere omdannede Stængler, Blade eller 

 Rødder. Herhen bore en hel Slægter af Cucurbitaceæ, Papilionaceæ, Cæsalpiniaceæ, 

 Bignoniaceæ, Smilaceæ, Ampelidaceæ, Sapindaceæ, Rhamnaceæ, Strychnaceæ o. 11. 1 ). De ved 

 Rødder klattrende Planter (Darwins »Root-Climbers») ere mest Epiphyter og omtales i 

 næste Afsnit. Til dem kunne vel ogsaa saadanne Former henføres som de S. 231 og 

 318 afbildede Ficus- Arier. 



Foruden den ydre Uddannelse bar der desuden, som bekjendl , rundet mange- 

 haande indre Omdannelser Sled bos de lil Livet i Trætoppene mest tilpassede Limier; den 

 lange og smalle Vej, som Safterne skulde gjennemløbe, de mekaniske Paavirkninger , som 

 Stænglerne bleve udsalte for, nødvendiggjorde en Mængde mærkelige Forandringer, som 

 del ligger udenfor min Plan lier al studere. Kun el. Par biologiske, saa vidi jeg veed ikke 

 Im- omtalte, Forbold vil jeg fremdrage. Det har været mig paafaldende, at der er saa 

 mange Lianer, som have stærkt ha are de Blade, f. E\. blandt Asclepiadaceœ og Com- 

 positø, medens ganske visl mange tiere ere glatte saaledes som Skovplanterne i Uminde- 

 lighed. Sagen fortjener nærmere Undersogelse , men forekommer mig forresten al være 

 ganske naturlig, fordi de i Trætoppene værende Blade af Lianer trænge lil Værn mod en 



Nærmere hos Darwin, ogsaa em ile forskjellige Gruppers formentlige Afstamning. 



