167 BIO 



Sko\ , der i hele sil Udseende ligner Egnens andre Skove. Klipperne selv ere fulde af 

 Huller og Spalier, undertiden meget store, i hvilke der samler sig Muld, er Fugtighed og 

 ofte Skygge, saa at der dannes fortrinlige Pladser for Skyggeplanter, saasom Bregner; del 

 samme er Tilfældet mellem de større og mindre nedstyrtede Stene og Klippeblokke, der i stor 

 Mængde kunne lindes ved Klippernes Fod (Fig. S. 318). Dernæst er der de mere lodrette 

 og solbeskinnede Klippevægge, hvor der ikke er Plads til megen Vegetation, men hvor dog 

 altid en og anden Løgvæxt, Suculent eller anden xerophil Plante kan faa Plads i de smaa, 

 muldfyldte Sprækker. Sluttelig er der Vegetationen ovenpaa Klipperne; her findes oftest 

 en tør og aabcn Skov- og Kratvegetation, thi Muldlaget er her ofte tyndt, og der er ikke 

 langt ned til den faste Klippe, i hvis Revner og Spalter Vandet med stor Lethed forsvinder. 

 Saaledes er der altsaa givet en Række Forudsætninger for en meget forskjellig 

 Plantevæxt, og i Virkeligheden have Kalkklipperne, navnlig de nærmesi (omtrent ; ' 4 Mil 

 syd lur) Lagoa Santa, ved Lapa vermelha liggende, ydet mig en Mængde Arier, som jeg 

 ellers ikke eller kun sjeldenl har seet. Havde jeg oftere kunnet besøge del rige Hule- 

 terræn længere nordpaa, vilde jeg have gjort el langt større l dbytte, 



Vegetationen ovenpaa Kalkklipperne er det, der især skulde sysselsætte 

 os her. Den er altid meget aabcn. og store Lysmasser kunne strømme ned mellem 

 Træerne, naar Klipperne overhovedet kunne bære saadanne; dermed følger, at Buskene ere 

 talrigere og Frierne tildels ogsaa. Mange Træer staa bladluse gjennem et kortere 

 eller længere Tidsrum, hvad Billedet S. 186 viser; de afbildede, ovenpaa Klipperne voxende 

 Træer ere især Mimosaccen Piptadenia macrocarpa, der i Sept. og Oktober staaer aldeles 

 bladlos; andre Arter forholde sig paa samme Maade, f. Ex. Chorisia speciosa og Aspido- 

 sperma-Arter, og selv flere Kuske staa en Tid lang nøgne, f. E\. Solanum oocarpum. 

 Kalkhund er jo vist altid tør og varm , saaledes ialtfald her. I Tørtiden staaer ogsaa 

 Underskoven og Skovbundsvegetationen langt mere udtørrel og visnet end den tilsvarende 

 i ile nærliggende Skove, der have el dybl Muld- Underlag; Brasilianerne kalde ogsaa denne 

 Variant af Skoven for «Mato secco» , en Slags Overgangsform Ira de almindelige Skove, 

 lil de længere nordpaa forekommende Catinga-skove , der nævtes S. 246, og som disse 

 Skove i visse Punkter maa ligne, betydeligt 1 )- 



Den tørre Natur i Kalkklippernes Skove aabenbarer sig paa flere andre. Maader end 

 ved visse Træers Bladløshed i Tørtiden. For del første ere Snen len ter meget talrigere 

 end andensteds. Her er nav ulig de paa Jord voxende Cacteers Plads; her findes huje, 

 søjleformede Cereus- Arter, som Billederne S. 318 og 320 vise, her trælles Opunlià'er og 



I Indledningen lil «Blik paa O. s. v.". S. \ , si£;er Lund, al der pan Kalkklipperne slaaer Calinua- 

 vegation, men om Lagoa Santa er dette Navn dog \i>i aldeles ukjendt. 



