324 172 



sætter moden Frugl i omtrent 3 Maaneder; den maa modnes før Veranicoen (se S. 183) 

 og høstes, før der paanj kommer degn, da Frøene ellers let .spire i Bælgene; modnes 

 den paa den anden Side for tidligt, gaa Frøene ogsaa lel tilgrunde, og den Iste Bønne- 

 høsts I dfald er i ikke ringe Grad afhængig af Tilfældet. Efter Veranicoen saaes der paanj 

 Bønner (se S. 183 84), og denne 2den Bønnehøs! er sikrere. Majsen bruger derimod en 

 hel Vegetationsperiode, og dens Frugier modnes først i næste Tørtid, hvorpaa den duer. 

 I>e to iiiulre vigtige Kulturplanter, Bomulds- og H i ein ns- planten, ere derimod Her- 

 aarige; de give vel Udbytte allerede den første Tørtid, men omhugges derpaa efter første 

 Høst for al skyde paany og give Frugt i det følgende Aar, i hvilket de give endnu rige- 

 ligere. Jorden mellem dem bor altsaa helst benyttes til endnu 2 lionne- og I Majs-Afgrøde. 



Har Jorden saaledes været benyttet i to Regntider, overlades den i Regelen til 

 sig selv, med mindre Fa/.endeiroen er en fattig Mand, der ikke bar megen Skov at tage 

 af 1 ), og et nyt Stykke Skov udvælges til Roça og behandles paa samme Maade; Hegne) 

 om den gamle Roça føres til Fazendaen før at bruges i Køkkenet, og nu kunne de vilde 

 Planter uhindrede kæmpe deres Kampe om Pladsen. Det er let at tænke sig denne. Førsl 

 mylre en Mængde ubiquitære, egentlige Ukrudtsbuske og Ukrudtsurter op, nogle 2 3 M. 

 høje, andre lave og spinkle; mellem dem lindes en og anden Kulturplante, der skyder up 

 fra et Fro, som er tabt, og dernæst er der Stubskud af de gamle Skovplanter og Kim- 

 planter af disse. 1 krudlsbuskene ere en uskjnn Hob især af liltbladede og tornede 

 Solanum- Arter , haarede og tornede Lantander, baarede og smudsigt grønne Croton'et 

 samt Sida'ïv og andre Malvaceer, smudsige og tildels klæbrige Compositeer, isår Vernonia 

 polyanthus, Bacchariå dracunculifolius og andre Arter, endvidere Cordia Curassavica, Budd- 

 leia connata og mange andre, deriblandt navnlig ogsaa mange huje og sædvanlig bred- 

 bladede Gramineer. 



Lidl eller lidt faa de gamle Skovplanter imidlertid Bugt med alle disse Planter, 

 og efter en 10- lô Aar staaer der sædvanlig en ung, la\ og aaben Skov igjen, dannet af 

 ægte Skovplanter; efter 20 : '><) Aar skal den kunne være regenerere! med alle sine Ejen- 

 dommeligheder og kaldes da som anført S.290 «Capueira» i Modsætning til "den jonii 

 fruelige Skov» 2 ). hen samme Skovbund skal paa denne Maade kunne benyttes '■'< . højs! 

 i Gange til Roça; men der er Grænser selv for, hvad man kan byde den rige tropiske 

 Jord, sum i Aarlnsiudrr har opsamlet Næringsstoffer; den bliver «caneada» (træt), giver 

 for hver Rydning færre Fold, og tilsidi-i kommer Skoven slel ikke igjen. Den afløses da af 

 de s. inn nævnte Former ror sekundær Vegetation: Krat, Bregnehede og Capim- 

 g o rd h ra - Marker : Urskoven med sin Skygge og Kolighed, med sin Muldjord, sine Træer, 



') i ndertiden ryddes Ungskov eller Krat, Især til B edyrkning, hvilket kaldes ■palhada«. 



"i s. ir.7 benævnede jeg denne »mata-virgem» ; dette Ord er .vistnok rigtigt sammensat, men man 

 seer il",;; næsten altid Formen »mato-virgem», og jeg haï visi kun heri denne brugt 



