379 



Banisteria pulnpetala er i Skov en Busk og Lian; i Campos findes en Varietet y. oblongata, 



sum er en meterhøj Husk. 

 Casearia silueslris er i Skovene et lille Træ, i Campos en Kusk, men maaske dog kun i 



urene Campos. Den varierer efter Stedet. 

 Sebasliania corniculata er i Skovene repræsenteret ved de lo Varieteter: purpurella og 



Ffecheri, men i Campos ved to andre: Layoensis og incana. 

 Eupatorium squalidum, i Campos med form. typka og var. yaleoides, i Skov med var. 



subvelutina. 

 Gnaphalium purpureum; i Campos findes Varieteten filagineum, som Ukrudt paa alle mulige 



Steder optræder var. spicatum. 



I denne Sammenhæng kan ogsaa mindes om det ovenfor om Lianerne Sagte 

 (S. 308— 313). 



Denne Sammenligning fortjener ganske sikkert at gjennemføres grundigere, end 

 jeg er island til at gjøre det, da derved utvivlsomt vil kunne kastes Lys over Arternes og 

 Formalionernes Nedstamning. 



6. Biologisk Tilpasning i de i'orskjellige Formationer. 



Jeg søgte ovenfor i Afsnittet «Camposvegationens xerophile Natur» (pag. 233 — 248) 

 al gjøre Bede for Camposplanternes Tilpasning til Naturforholdene, og enkelte Funkler an- 

 gaaende andre Formationer ere berørte dels i det samme Afsnit, dels i senere. Iler ønsker 

 jeg nu i el kurt og sammenfattende Overblik at anstille en Sammenligning mellem de 

 luiskjellige Formationer i Henseende lil biologisk Tilpasning, der imidlertid af forskjellige 

 Grunde desværre ikke kan blive saa indgaaende, som jeg gjerne vilde gjøre den. 



Livsvarigheden. Jeg bar S. -JOS nævnt, at næsten alle 1 rier i Campos ere fler- 

 aarige; jeg troer ikke. at de enaarige ere meget mere end omtrent 30, hvilket vil sige, al 

 naar de Fleraarige Urter sættes = 100, ere de enaarige 5—6. Der er i Campos af Urter 

 c. 550, af Buske c. 160 og af Træer 90, eller iall e. 800 Arter, naar ogsaa en Del oftere 

 fra Skovene indvandrede Arter medregnes. Af alle Camposplanter ere de enaarige kun 

 3,7 pCt. Grundene lil dette Forbold bar jeg angivet I.e. 



Hvorledes Forholdet mellem en- og fleraarige Arter stiller sig i Skovene , vover 

 jeg ikke at afgjøre sikkert, hvad jeg bar omtalt S. 209. Men bolder man sig til de ægte 

 Skovplanter, ere de enaarige aabenbart i endnu ringere Forhold end i Campos, og 

 Grunden hertil er vel den samme, som gjør, at ogsaa vore tempererede Landes tættere 

 Skove ere saa fattige paa enaarige Arier, nemlig vistnok Skyggen, der bindrer Frøsætningen, 

 f. Ex. i Bogeskoven og i Granskoven. 



Heller ikke de helophile og limnophile Formationer tælle mange enaarige Arter; i 

 den første findes dog maaske li pCt. (se S. 345), i den sidste er der vist ikke en eneste; 



