25 
Foruden de danske Individer, for hvilke der saaledes i det foregaaende er gjort 
Rede, har den ene af os haft Lejlighed til i andre nordiske zoologiske Samlinger at se 
eller undersøge adskillige lignende Exemplarer af store Klumpfiske, der maatte erkjendes 
for at tilhore samme Form. De Optegnelser, som vi saaledes have haft Lejlighed til at 
gjøre i Museerne i Stockholm, Upsala, Göteborg, Christiania og Bergen, 
London og Edinburgh, meddeles her i Forbindelse med nogle Meddelelser, som vi 
allerede tidligere skyldte Dr. Korens og senere afdode Cand. Siebkes Velvilje. 
Stockholmermuseets Exemplar var 3/3” langt. De Længderynker, som Huden 
let danner hos denne Art, ved Indtorring, vare meget tydelige paa dette den Gang ikke 
udstoppede Skind. Af Halerandknogler erkjendes med Bestemthed 11, der som sædvanligt 
havde deres Plads i Indsnittene mellem de runde Lapper, hvori Halefinnens Rand er delt, 
og som her vare særdeles stærkt udviklede i Midten af Finnen, medens de for oven og 
neden vare mindre erkjendelige; det var ogsaa hos dette Exemplar meget tydeligt, at disse 
Randknogler forbandtes ved en smallere Benramme, der lober rundt om alle Lapperne og 
kun savnes mellem de to øverste og de to nederste Randknogler. Ogsaa Indsnittene 
mellem de uparrede Finner og Halefinnen vare meget tydelige. Snudeknoglen var 15/8” 
hej og bred. Af de 3 Bugknogler var den øverste 2”, den mellemste I“ og den underste 11/2“ 
lang. Afstanden mellem de to øverste var 1“, mellem den øverste og Munden 3!/2”, Kjæverne 
"manglede ethvert Spor af de indre Tandknuder. Exemplarets Oprindelse var ikke bekjendt. 
Upsalamuseets Exemplar, som er fra Bergens-Kysten, var næsten 4 Fod langt. 
Halefinnens Bugter saavel som Indsnittene mellem de 3 Finner syntes svagere end hos det 
stockholmske Individ; dog kan dette vel tildels have været Udstopningens Skyld. Af Hale- 
randknogler erkjendes kun 7, hvoraf den fjerde fra oven var fælles for 6te og 7de Hale- 
finnestraale; den disse Knogler forbindende Benbræmme syntes ogsaa at være mindre udviklet 
end hos Exemplaret i Stockholm. Snudeknoglen havde 5/4” i Tværmaal. Bugknoglen var 
31/2! lang og sad 8” under Munden; den syntes kun at være dannet af 2 Stykker, dog 
forblev det uvist, om der dog ikke var endnu et tredje mindre foroven. Til særlige Tand- 
dannelser indenfor Kjæveranden saaes intet Spor. 
Güteborgmuseets Exemplar, hjembragt fra Gibraltar ved Kaptajn Wester- 
berg, var 2'/2 Fod langt. Det besidder den Arten udmærkende Rynkning af Huden, en 
stor triangulær Snudeknogle, en 1'/2” lang Bugknogle, sammensat af en større og en 
mindre, stillede tæt sammen, den større øverst, uden noget Mellemrum og uden Spor til 
en tredje. Halefinnen var temmelig dybt adskilt fra de to andre Finner, stærkt bugtet og 
udstyret med 8 Randknogler, forenede ligesom med et Beslag langs Kanten, Kjæverne 
uden Tandknuder o. s. v.!) 
1) Senere er Museet i Göteborg kommet i Besiddelse af ikke mindre end 3 store Exemplarer af 
Klumpfiske : et fra Udsund i Norge (1875), fundet flydende paa Vandet, 1465™™ langt, med stor Næseknude, 
D. 18, A. 16, C. 13, P. 13; et fra Gibraltar (1871), 1080™™ langt, med Snudeknogle, D. 19, A. 18, C. 17, 
P. 13; og et fra Sardinien (1872), 925mm langt, D. 20, A. 18, C. 12, P. 13, Næseknude tilstede, 18 Hvirvler. 
D. K. D. Vidensk. Selsk, Skr., 6. Række, naturvidensk. og math. Afd. IX. 1. 4 
