43 
m.H.t. disse indopacifiske Klumpfiske af et i «British Museum» opbevaret Exemplar fra 
Tasmanien, som den ene af Forfatterne har haft Lejlighed til at undersoge, ere de ikke 
artsforskjellige fra den europæiske mindre Klumpfisk («A/ola Retzü»). 
Vi have af denne Form haft Lejlighed til nærmere at studere et Exemplar i Spiritus 
i det herværende Museum (det af Prof. Kroyer beskrevne”), det ligeledes i Spiritus op- 
bevarede Skelet af et ved Gilleleje i 1849 fanget Individ, tidligere i Universitetets fysiolo- 
giske Museum”), samt et lille udstoppet Individ fra Nordsøen, meddelt Universitetets z00- 
logiske Museum af Hr. Inspektor Kruse paa Samso®). Fremdeles har den ene af os 
(Ltk.) haft Lejlighed til at se en Snes Exemplarer i Museerne i Stockholm, Upsala, 
Christiania, Goteborg, Edinburgh og London, af hvilke de syv vare fra Bohuslans 
Kyst og sex fra Norges Kyster, iser fra de sydlige; det 13de var det Schagerstr öm'ske 
fra Oresundet. Af de fem i «British Museum» var det ene det ovenfor omtalte fra 
Tasmanien ®). Af de ovennævnte talrige Exemplarer, som vi selv (eller den ene af os) 
have haft Lejlighed til at se, har intet været kortere end 151" og intet naaet en Længde 
al fulde 24” (et Exemplar fra Plymouth i «British Museum» er 2 engelske Fod). 
I Sammenligning med vore Kæmpeklumpfiske (mindst halvfjerde Fod) er dette alt- 
saa en lille Form. Da den er bleven udforlig beskreven af Retzius og af Kroyer (hvilken 
sidste Forfatter dog ikke omtaler Halerandknoglerne), kunne vi indskrænke os til at ud- 
hæve dens Forskjelligheder fra de store Klumpfiske (Mola nasus), samt de Variationer, som 
enkelte mere fremtrædende Forhold ere underkastede. Formen er mindre: langstrakt, For- 
holdet mellem Længden og Højden er omtrent = 2:3 (1:1,5), undertiden dog 1:1,6 eller 
1,7, og paa den anden Side efter enkelte Angivelser hos smaa Exemplarer maaske kun 
— 1:1,2. Den underste af Hovedets to Sidekjøle mangler, ligeledes den fremspringende 
Tryne samt Forbeningerne i Bugkanten under Munden; ofte mangler ogsaa Snudeknoglen, 
dog kan der ikke sjælden (hos 13 af 20 undersøgte Exemplarer) findes Spor lil en saadan, 
spidsernes Afstand 670 mm. Halefinnen gaar bredt, uden Indsnit, over i de andre uparrede Finner og 
har 8 forholdsvis meget store Benplader i den næsten aldeles ikke indskaarne Halerand. Snude- 
knuden var tydelig, men Strubeknuder manglede. Tandforholdene frembød kun det usædvanlige, 
at Underkjævens Tandknuder næsten havde samme Skikkelse som Overkjævens og ikke som sæd- 
vanlig vare tydelig delte i flere; dog er en slig Deling antydet i de to bageste.» I Transact. New 
Zeeland Instit. t. XVIII (1885) p. 135 gjøres der Rede for en stor Orthag. mola, som drev paa Land 
tæt ved Fort Napear. Den var 8 Fod 11/2 lang, 5 Fod 6“ dyb foruden Ryg- og Gatfinnen. Be- 
skrivelsen af Kjævetænderne fortjener at bemærkes, men vi skulle indskrænke os til at henvise til 
Texten. 
1) 18“ langt, 13” højt osv. Se Krøyers Beskrivelse. 
2) 19” langt, ca. 13” højt, Finnernes Højde c. 9”. Fem Par Halerandknogler, hvoraf dog det ene er 
sammenvoxet, altsaa 9 ialt. 
3) Fanget paa Torskepilk i Nordsøen, 17” iangt, 24" mellem Finnespidserne; 4 Halerandknogler, en 
lille Næseknude. É 
1) For ikke at udelade nogen Oplysning, som muligvis kunde ønskes, meddele vi her de tagne Maal 
6 
