47 
sig, at Vanskelighederne ved at skjelne M. Retzw fra M. nasus voxe, jo nærmere Individerne 
i Størrelse staa den sidstnævnte. Naar der hidtil, til Trods for de ovenfor udhævede For- 
skjelligheder, kun rent undtagelsesvis af Ichthyologer og Zoologer er bleven skjelnet 
mellem disse to Klumpfiskeformer, da har dette utvivlsomt sin Grund i, at kun faa have 
haft Lejlighed til at undersøge eller rettere til at sammenligne flere Exemplarer og til 
derved at blive opmærksomme paa de store Forskjelligheder imellem dem. Der gives imidler- 
tid, som allerede antydet, Forfattere, hvem dette Forhold ikke er undgaaet aldeles, men 
som ere komne ud over Vanskelighederne ved at antage den mindre Klumpfisk for Ungen 
til den store; saaledes de engelske Yarrell, Couch, Richardson, Hamilton og 
Bellingham. 
Saaledes som Forskjellighederne mellem M. nasus og M. Retzü fra første Færd 
stillede sig for os ved umiddelbar Sammenligning, maatte denne Formodning, ubevist som 
den i al Fald hidtil havde været, ikke støttet af nogen videnskabelig Drøftelse, synes os 
mindre sandsynlig eller rent ud uantagelig. Blot ved at sammenligne de to naturtro Af- 
bildninger, der ledsage denne Afhandling, vilde den maaske i de Flestes Øjne være til- 
strækkelig gjendreven; det var den i det mindste i vore, saa længe vi i Museerne under- 
søgte det ene Individ efter det andet uden at træffe paa egentlige Overgange, og selv om 
vi fandt Artsmærkerne mindre skarpe, end de fra Begyndelsen havde vist sig, dog 
stedse uden Vaklen kunde bestemme dem som tilhørende enten Mola Retz eller Mola 
nasus. Imidlertid stødte vi i Aarenes Løb paa enkelte Exemplarer (rigtignok kun faa), som 
først vakte Tvivl hos os, om der her i de europæiske Have muligvis skulde existere en 
tredje Art (Mola Ursinii?), eller om Mola Retzii dog til syvende og sidst kun skulde være 
Ungen til Mola nasus, som hine ældre engelske Faunister, om end uden dybere Under- 
søgelse, saa at sige umiddelbart havde antaget. Denne Mening, at M. Retz kun er et 
Udviklingstrin af M. nasus, har i den allersidste Tid vundet betydeligt i Vægt derved, at 
en saa erfaren Ichthyolog som Günther, der til sit Fiskekatalog har kunnet raade over 
et temmelig stort Materiale, som har været velbekjendt med den hele Litteratur og lige- 
ledes med de Grunde, hvorpaa vi tidligere støttede Antagelsen af de nævnte Formers For- 
skjellighed, havde erklæret sig for den. Den er senere tiltraadt af to af vore skandinaviske 
Kolleger, d'Hrr. Collett og Malm, i deres Værker over Norges og Bohuslåns Fiske. 
De omhandlede Exemplarer ere to, et i Bergens Museum og et i Gøteborgs. 
Vi ville ikke undlade at meddele, hvad den ene af os har haft Lejlighed til at optegne 
om dem. Det Goleborgske Exemplar er udstoppet og hjembragt af Kaptain Pretorius 
fra Middelhavet. Totallengde 2’ 61/2, største Højde 25” (altsaa mere langstrakt end A. 
Retzii plejer at være), mellem Finnespidserne 11”, Gatfinnen 10”. Huden havde de sæd- 
vanlige Rynkninger paa langs, Tryneknoglen var 1” i Tværmaal, og der fandtes Benknogler, 
3 synes det, tæt sammenstillede, men smaa, tilsammen kun indtagende en Længde af 1”; 
