56 
Exemplar fra Tanger og ved dettes Hjælp at overbevise os om, at ingen af de ovenfor 
anforte Afbildninger i alle Henseender er nojagtig, men at nogle paa én, andre paa en 
anden Maade afvige fra Naturen, ingen af dem dog mere, end at de uden Tvang lade sig 
henfore til den os foreliggende Form, og altsaa til en og samme Art. Senere Under- 
sogelser af andre Exemplarer i fremmede Samlinger, deriblandt et 19 Tommer langt og 
c. 81/2 Tomme højt Exemplar, som Professor Joh. Ganestrini med særdeles Velvillie 
har meddelt os til Sammenligning fra Museet i Padova, have kun bestyrket os i denne 
Anskuelse"). De Ejendommeligheder, som udmærke denne Form i Modsætning til de 
hidtil omtalte ægte Klumpfiske, ere: den langstrakte og bagtil skraat nedad og fremad 
afstudsede Legemsform, hvis Hojde er Halvdelen eller Tredjedelen af Totallengden; Hudens 
benhaarde Fasthed og mere regelmæssige, Ostracion-agtige Sammensætning af smaa, kantede, 
hyppigst sexkantede Benskjolde; dette Panser ophører ved Finneroden, saa at Finne- 
straalerne ikke dækkes af Benplader eller større Benkorn, hvorfor: deres samtlige Straaler 
kunne tælles uden stor Vanskelighed; Mangelen af Tryneknogle og af Strubeknogler saa 
vel som af Halerandknogler; fremdeles de spidse Brystfinner og de talrige (18—20), tæt- 
stillede Halefinnestraalers Penselform i Spidsen; endelig den mere livlige, dels stribede 
| ; se, > 
1) Under den Forudsætning, at Universitetsmuseets Exemplar er den samme Art, som alle de ovenfor 
anførte Afbildninger have haft til Hensigt at fremstille, ville vi, til Underretning for andre, som 
ville benytte en eller anden af disse Afbildninger, ikke undlade at udhæve, at Kroppens Bagende 
paa vort Exemplar er mindre skraa end paa Aldrovandis og Donovans Afbildninger; den 
sidstnævnte er desuden langt mere langstrakt'end det foreliggende Stykke. I disse Henseender er 
der dog uden Tvivl en ikke ringe individuel Variation; det i «British Museum» opbevarede Exemplar 
fra Sierra Leone er næsten 3 Gange saa langt (97™™) som højt; paa dette er Bagenden ligeledes 
temmelig skraa, hvorimod Andrews afbilder den aldeles lige. Plancus's Figur er ikke alene 
den, som bedst stemmer med vort Museums Exemplar, men ogsaa i flere Henseender den bedste; 
den angiver saaledes temmelig rigtigt Halefinnestraalernes Penselform (kun maa den lille Knude 
ved Grenenes Udspring tænkes borte); Forholdet mellem Højden og Længden er rigtigt, men Bag- 
enden er tegnet for lige (at dømme efter de Exemplarer, vi selv have haft Lejlighed til at se), og 
Brystfinnernes og Hudskjoldenes Form er uheldig. Schneiders Figur fremstiller Hudskjoldene 
meget større, end vi have set dem. Borlases er selvfølgelig overmaade slet; Commersons og 
Andrews ere maaske dem, der give den bedste Forestilling om Farvetegningen. 
Straaletallet angives saaledes 
D. A. C. P. 
af Schneider: 10 18 20 Summa 48, 13 
- Risso: 20 16 24 — 60, 14 
- Francis og Richardson: 16 16 17 — 49, 14 
- Couch: 18 17 18 — 53, 15 
, - Andrews: 18 17 19 — 54, 13 
- Günther: 17—19 19 18--22 13—14 
Vi have fundet: 18—19 19 18—19 — 56—57, 13 
Det samlede Straaletal for de uparrede Finner (53—57) staar altsaa midt imellem det for M. ro- 
tunda og det for M. lanceolata. Arten synes at være forholdsvis sjælden i Samlingerne; foruden 
de 5 ovenfor omtalte have vi kun haft Lejlighed til at se ét lille Exemplar i Museet i Edinburgh 
og et Par i italienske Museer. 
