65 
Litteraturen forelaa der ikke en eneste Angivelse om Forekomsten af «Kæmpe-Klumpfiske» 
ved nordiske Kyster, da Strandingen af Sevedo-Fisken i 1862 foranledigede os til at efter- 
spore dem andet Steds i skandinaviske Samlinger. Det hele Antal Exemplarer, store og 
smaa, hvorom der haves Efterretninger fra danske, svenske og norske Kyster, løber op til 
over 40, og de faldt jo med faa Undtagelser alle i dette Aarhundrede. Det nordligste 
Findested er Nordfjord ikke langt fra Bergen (62° N. Br.). Fra vore nordlige Bilande (Fær- 
øerne, Island og Gronland')) lyder der ikke nogen Rost ned til os om Fund af Klumpfiske 
af nogen Art, skjønt. de have ydet os saa mangen anden forunderlig Beboer af det 
dybe Hav. 
Blandt de Forhold, som udmærke den almindelige Klumpfisk i den fuldtudviklede 
Skikkelse, er selve Størrelsen et ikke uvæsenligt Moment; der er jo i Litteraturen opbevaret 
adskillige Exempler paa, at den kan blive over 6 Fod lang. Fortegnelsen over de Tilfælde, 
da slige «Kæmpe-Klumpfiske» ere blevne sete eller fangede ved Europas Kyster eller andet 
Steds, vil kunne faa en ikke ringe Tilvæxt, hvis man ikke vil indskrænke sig til dem, i 
hvilke de ere blevne omhyggeligere beskrevne eller afbildede, men medtage alle f. Ex. af 
mindst 3 Fods Længde og mindst 100 Punds Vegt?). Det vil deraf end klarere fremgaa, 
at ingen Mola-Form hyppigere er bleven antegnet i Zoologiens Aarbøger som fanget eller 
1) Se Noten S. 62. 
2) Salvianis Klumpfisk vejede netop 100 Pund; ligeledes Redis, fanget «in mari Tyrrheno, media 
hieme» 1674. Barlows, fanget 1730 ved Plymouth, vejede 500 Pund; den lappede Hale omtales. 
Ved Salcombe fangedes 1799 et 4'/2 Fod langt Exemplar, som vejede 300 Pund (Yarrell). Thomp- 
son omtaler et ved Irland i 1851 fanget Exemplar, som vejede 300 Pd., og et andet paa 642 Pd.; 
Richardson et fra Pole, som kun manglede 3 Tommer i 8 (eng.) Fod, samt et fra Ilfracombe, 
5 Fod langt og af 400 Punds Vægt. Jumné omtaler et i Parets Samling paa 736 Pund og 17,87 
langt (det er nu i det kgl. naturhist. Museum i «Bruxelles», hvis Bestyrer Hr. du Bois har haft 
den Godhed at meddele os saadanne Oplysninger om det, at der ikke kan være Tvivl om, at det er 
en M. rotunda (nasus), skjønt de ikke oplyse, hvad der skal forstaas ved de «to Horn, det ene 
2 Tommer langt, det andet kun halv saa stort». Er det Tryneknoglen og Strubeknoglen, eller som 
Hr. du Bois antyder de to smaa «incrustations osseuses de la peau, situées l'une un peu au 
dessus de la bouche et l'autre plus bas sur la poitrine». (Paa Issebenets hornagtige Processer kan 
der ikke godt vere tænkt; thi de ere tre og ikke to). For at slutte denne Opregning af store 
Klumpfiske, hvis Fangst er bleven omtalt i Literaturen, ville vi endnu anfore, at i Barbots og 
Casseveuves Rejse berettes, at paa 20° 15° S. Br. harpuneredes et 4 Fod langt og 3 Fod bredt 
Individ; det afbildes i 3dje Bind, T. XI; og at den af Swinhoe omtalte kinesiske Klumpfisk var 
5 Fod 6 Tommer lang, 6 Fod høj mellem Finnerne og 187 Pund tung. Bennett saa paa sin 
Jordomsejling to Exemplarer af c. 2 Alens Længde blive harpunerede i det Stille Hav paa 39° N. Br. 
og et tredie under Ækvator paa 167° V. Lgd., 3 Alen langt og 31/2 Alen mellem Finnespidserne. 
Under «Orthagoriscus mola» omtaler Klunzinger et 1650m langt og {17cm højt Exemplar som 
fundet dødt opskyllet paa Stranden, ved det Rode Havs Kyst; Snuden var udtrukken i en næse- 
agtig, stump Forlængelse, hvilket tyder paa. at det var M. rotunda (nasus); men Vished for Be- 
stemmelsens Rigtighed haves ikke, da den bageste Del med Finnerne tildels var oplost. Det var 
derfor tænkeligt, at det kunde vere M. lanceolata, hvis denne Art har en lignende Trynedannelse 
som M. nasus; men derom er iøvrigt intet bekjendt. 
D. K. D. Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturvidensk. og math. Afd. IX. 1. 9 
