74 
i det tidligere Individ fra Sevedo fandtes der i Munden og Maven andet end Tang, især 
Bendeltang; Levninger af spiste Dyr iagttoges hverken i Maven eller i Tarmen. 
Det vil ses, at for saa vidt der overhovedet er fundet noget i Mola’ernes og Ran- 
zaniernes Tarm eller Mave, uden Slim og Indvoldsorme, har det i de allerfleste Tilfælde 
været Havplanter, Alger eller Bendeltang, stundom med enkelte levende Dyr af for- 
skjellig Art, der maaske kun tilfeldigt ere fulgte med Tangen. De fleste Zoologer synes 
derfor ogsaa at vere af den Mening, at Klumpfiskene ere herbivore, tangædende Dyr, 
en Mening, som vi rigtignok aldeles ikke kunne tiltræde, men tværtimod anse for en ube- 
rettigel, noget overilet Slutning af den ubestridelige Sandhed, at man i mange Tilfælde 
har fundet deres Mund og Mave fyldt med Tang af forskjellig Art. Men i alle disse Til- 
felde har Fisken været udenfor sin sædvanlige Livssfære, befundet sig under abnorme 
Forhold, som oftest ded eller med meget svagt blussende Livslys. Den Antagelse er der- 
for tilladelig, at Fisken efter tilfældigt, f. Ex. ved Storm, at vere kommen udenfor det 
Havbelte, som er dens rette Hjem og yder den sin tjenlige Fode, ude af Stand til at finde 
eller skaffe sig denne, griber, tvungen af Hunger, til et Fodemiddel, der er den alt andet 
end tjenligt. Thi som et saadant kan man ikke betragte den friske eller raadne, utyggede 
Tang, som fyldte Maven paa flere af de af os undersøgte Individer, aller mindst for et 
Dyr med den for dette ejendommelige Organisation af Fordajelseskanalen — den lille Mave, 
ind i hvilken Galdegangen aabner sig, med den villose, tarmlignende Karakter o.s.v., hvorom 
vi henvise til Anatomernes Beskrivelser og til denne Afhandlings neste Afsnit. 
Der har da heller aldrig veret Spor til, at Plantefoden var undergaaet nogen For- 
dojelse, saa lidt som til Dannelse af Exkrementer, bestaaende af ufordojelige Planterester ; 
Svælg og Mund have været fyldte dermed, men til liden eller ingen Nytte for Fisken. Paa 
den anden Side vil det erindres, at de eneste, der have haft Lejlighed til at undersage 
aldeles friske og friskdræbte Individer med et Indhold i Maven paa selve Havet, nemlig 
Bennett og Dall, have fundet en ganske anden Slags Føde i den, nemlig Blæksprutter 
og Vingesnegle, altsaa dyrisk Fode. Om deres normale Fodes sandsynlige Beskaffenhed 
gjor Embleton, stottet paa sin Undersogelse af Fordojelseskanalens Bygning, nogle i 
Hovedsagen meget rigtige Bemærkninger, af hvilke vi her ville gjengive det væsentligste. 
Efter at have vist, at det for Tarmen betegnende hos denne Fisk «fortsetter sig ualmin- 
deligt højt op, saa at det berover Maven en Del af dens Specialitet og indskrænker Mave- 
Fordøjelsen til det mindst mulige», bemærker han, «at naar man skal dømme efter Formen 
af Munden, Tænderne og Tungen, skulde man formode, at Klumpfiskens Fode maa vere 
blød, let at faa fat i, ikke voluminos men af en vis «sapidity»; af Mavens tarmlignende 
Beskaffenhed, af Tilstedeverelsen af Tarmtrevler i selve Maven, af den Omstendighed, at 
Galden udgydes i denne, og at der hverken er nogen Maveportklap [dette er dog ikke 
ganske rigtigt] eller Mavespytkjertel tilstede, er der endvidere Grund til at antage, at Føden 
