95 
Femte (udviklingshistoriske) Afsnit. 
Om Klumpfiskenes piggede Unger eller Larver, de saakaldte Pallasier, Molacanther 
eller Acanthosomer og Centaurer, deres Omdannelser og Slegtsforskjellighed 0. s. v. 
(Efter afdøde Prof. Steenstrups Optegnelser.) 
Hertil Tavle IV. 
I det Foregaaende have vi omstendeligen søgt at gjøre Rede for de kun meget 
faa (3—4) Arter af Klumpfiske, som vi efter store, det vil sige: helt- eller halvvoxne, Indi- 
vider hidtil have kunnet erkjende eller have troet at kunne hævde som virkelige Arter; 
og i denne Redegjorelse have vi tillige sagt at oplyse, hvorledes de i Litteraturen under 
mange Navne tidligere beskrevne og afbildede Former, efter vor Opfattelse, blive at hen- 
fore til disse faa Arter. — Der staar da tilbage for os nærmere at forklare det vesenlige 
Hovedpunkt af vor forste korte Meddelelse til Selskabet (1863), at vi til disse samme Arter 
mente tillige at maatte henføre som meget smaa Ungdomsformer samtlige de piggede 
Klumpfiske, der hidtil vare blevne betragtede som en Slags Dvergmolaer og — efter 
Swainson og Andre — som Representanter for en egen Slegt af Klumpfisk, hvilken 
netop paa Grund af det piggede Ydre havde faaet Navnet Molacanthus Swains. (= Palla- 
sia Nardo = Acanthosoma deKay). Selv herved bleve vi dog ikke staaende dengang; 
men vi forelagde Selskabet en Række Figurer af nogle meget mindre og, man kunde næsten 
fristes til at sige, aldeles bizarre Fiskeskikkelser, i hvilke man langtfra ikke skulde have 
anet at have endnu tidligere Tilstande af bekjendte Klumpfiske for sig. Den enkelte Gang, 
man havde stødt paa en slig Form, var den lille Fisk bleven betragtet som en kuriøs Art 
af Ostracion-Slægten, og siden er den bleven opfattet som en egen Slægt: Centaurus 
Kaup. Men disse saa fremmede Skikkelser maa vi senere omtale for sig. 
Tage vi altsaa nu først frem for os vore piggede Dvergmolaer, Molacanthus, 
Swains., saaledes som vi paa Tavle IV, Fig. A, B og C finde dem fremstillede i gode 
Figurer, noget forstørrede, og sammenholdes disse Figurer med hinanden, da træder det 
baade let og klart i Øjet, at de sondre sig i to Grupper. Den ene af disse, Fig. A og B, 
har en mere regelmæssig høj-oval Skikkelse, den anden, Fig. C, er af et mere femkantet 
Omrids, og denne Tvedeling formene vi ikke hidtil at være kommen til sin Ret. 
I de samme to Grupper, maa det nemlig her strax bemærkes, falde ogsaa alle de 
hidtil i den zoologiske Litteratur givne Figurer af de smaa piggede Molaer, og træffe vi 
en enkelt Gang en Beskrivelse af dem, der ikke er understøttet af Figurer, viser ogsaa 
