29 133 
Ifølge Blomsten er den en typisk Podostemon (Diagram Fig. 28 D). Perigonskællene 
ere som sædvanlig lidet karakteristiske, liniedannede, af omtr. Androecestilkens halve 
Længde (Fig. 28 C;. Pollenkornene ere forenede 2 og 2 (Fig. 28 E). Arrene ligne dem hos 
P. Schenckii, idet de fra en tyk, bred Grund ere tilspidsede og fint papillose (Fig. 28 F, C, A). 
Frugtknudens rygstillede Rum er lidt mindre end det bugstillede (Fig. 28 D). Indersidens 
Hudlag og subepidermale Lag ere byggede som ellers (Fig. 28J). I Væggen er der 3 
kraftige Rygribber og en Antydning af en Dobbeltribbe ved Opspringningssommen (Fig. 28G; 
se ogsaa Fig. A). Kapselens ene Klap falder af (Fig.28Z). Kimen har ulige store Kim- 
blade (Fig. 28 A). 
Denne Art staar ner Podostemon Schenckii, men afviger ved sit Habitus og derved 
især, at Bladenes Afsnit ere kortere, bredere og haarede. Hvilken Verdi Behaaringen har 
for Artsafgrensningen maa forøvrigt fremgaa af senere. Undersøgelser paa et stort Materiale. 
5. Podostemon Uruguayensis Warming, n.sp. (Fig. 29, 30). 
Herb. Corn. Osten: Uruguay, Dept. Salto, no. 2904: »Untergetaucht in stark strömenden Wasser an 
Felsen des Wasserfalls «Salto grande» des Uruguay, e. 31° S.B., 15. Dec. 1892», og no. 2901 med samme 
Notis med den Tilføjelse, at disse Exemplarer formodentlig ere yngre, hvad vistnok ogsaa er Tilfældet. 
Species probab. nova, maxime affinis P. Mülleri Warming. 
Caulis erectus, 11/2—4 cm. altus, evidenter dorsiventralis, saepius dichotome, nunc 
plus minus sympodialiter ramosus, foliis vel foliorum rudimentis squamiformibus dense 
imbricatim tectus. Folia biformia videntur, plurima oblonga vel late oblonga, apice rotun- 
data vel obtusa, 6—8 mm. longa et 4—4'/2 mm. lata, in facie superiori stipula dentiformi 
acuta munita, alia insuper apice abrupte in laminam linearem simplicem vel in lacinias 
2—4 (—plures?) lineares pinnatim partita. Flos brevissime pedicellatus, pedicello demum 
dupla v. tripla capsulae longitudine. Capsula ellipsoidea c. 2mm. longa in stipite c. 5 mm. longo. 
Rødderne ere ifølge Hr. Osten: «bandförmig, fest am Felsen angewachsen, die- 
selben kreuz und quer überziehend», hvilket stemmer med det mig tilsendte, torre Materiale. 
Skudbygning og Forgrening er ganske den sædvanlige, hvilket fremgaar af 
Fig. 29 B og Bt; i denne Figur ere Bladene paa Hovedskuddet (J) mærkede I—5; 5 støtter 
Skud JZ med Bladene a, 6, c; baade D og e ere ditheciske og støtte hvert sit Skud af 
III Orden, b det til venstre (Fig. 6) med Bladene m—n—o, c det tilhojre med Bladene 
m—n—o; Forgreningen gaar derefter videre: Skud IV tilhojre har Bladene a—f, og det 
tilvenstre ligeledes to Blade a—2, men medens det første af disse Skud foreløbig ikke 
forgrener sig videre, har det sidste dannet en ny Gren fra sit øverste Blad 2, nemlig 
Skud V med Bladene #—y. 
Bladene have paa unge Exemplarer oftest en aflang, bred, i Spidsen afrundet 
Foddel, 6—8 Mm. lang og 4—4Y2 Mm. bred, der brat gaar over i Pladen (Fig. 29 A, B); 
