39 143 
sluttede i deres Hulheder og kun vare 3 Mm. lange; Fig. 37 A viser deres Form. Stov- 
dragerne ere 2, af 2 Mm. Lengde; de have ret brede Traade og ere frie næsten til Basis, 
hvor der er en lignende pudeformet Fremragning som hos C. princeps (se mine tidligere 
Afbildninger). Perigonskællene ere meget lange (indtil 2'/2 Mm.) og liniedannede; deres 
øvre Del ligger bøjet hen over Toppen af den 2 Mm. lange Frugtknude (Fig. 37 G, C, B). 
Hele Pistillen cr 2*/4—3 Mm. Griflerne ere linieformede, spidse (Fig. 37 H). Frugtknuden 
er 1-rummet og stærkt skævt udviklet; kun den ene (mindre) Klap har Ribber (3 kraftige), 
den anden meget større er ganske ribbelos (Fig. 37 I). 
Diagnosis speciei: Caulis cum foliorum basibus in corpus frondiforme sub- 
reniforme margine irregulariter lobatum, substrato arcte adherens coalitus. Folia in mar- 
ginibus corporis frondiformis petiolata, pinnatim partita, segmentis primariis mox divaricatis 
pluries subdichotome partitis, segmentis ultimis capillaceis, rachibus rigidiusculis in mar- 
ginibus verruculosis. 
Den kan ikke forvexles med nogen af de 3 beskrevne Arter af 2 1 Hucastelnavia; 
naar alle disse hos Weddell opføres med Betegnelsen «foliis nullis?», beror dette paa 
Materialets Mangler. De have sikkert alle ægte Blade. 
For Castelnavia princeps’s Vedkommende har jeg tidligere beskrevet disse, der 
jo ere tydelig forskjellige fra C. Lindmaniana’s; de lange liniedannede Flige, som Tu- 
lasne afbilder (Tab. XI, Fig. II) hos C. fimbriata og som have givet den Navn, maa nod- 
vendigvis vere dens Blade eller dog Bladrester. Kun hos C. multipartita (Tulasnes Tab. 
XI, Fig. lll) synes Bladene endnu helt ubekjendte. 
8. Om Angolea. 
Angolea fluitans Weddell in De Cand. Prodr. XVII p.300 et in Linn. Soc. Journ. 
XIV, London 1874: On a new African genus of Podostemaceæ, with plate. (Fig. 38). 
Weddell opstillede 1873 denne udpregede Slegt, og hans Beskrivelse er som 
sedvanlig udfort med megen Omhu. Efter et Orginal-Brudstykke, som Kew. Herb. har 
overladt mig, tilføjer jeg her nogle Bemærkninger om Forgreningen samt nye Analyser af 
Blomsterdelene. y 
De Blomsterstande, som Weddell med god Grund kalder «cymule umbelliformes» 
synes at vere omtrent de samme Cymæ scorpioideæ, som jeg har paavist hos Neolaeis og 
som i en meget kontraheret Form gjenfindes hos Mourera. Fig. 38 A viser Enden af en 
