45 149 
forte den til en ny Seclio af Dieraea, Leiocarpodieraea Engl., karakteriseret ved: «capsulis 
subglobosis laevibus enerviis» og enlige Pollenkorn. Jeg anser den dog forskjellig fra 
Dicraea bl.a. ved den «pedicellus in spathella clausa curvatus», som ogsaa Engler har 
observeret, hvorved den kommer ner til Sphaerothylaz. At den skulde have lige store 
Kapselklapper og af den Grund henføres til Dieraea, fremgaar ialtfald ikke af Englers 
Tegninger og er vist heller ikke saa; men nogen stor Forskjel mellem de to Klapper synes 
der ganske vist ikke at kunne blive (Fig. 40 R, 8). 
Den afviger imidlertid fra Sphaerothylax saavel som fra Dicraea og Podostemon ved 
den ribbelose Kapsel (se Fig. 40 N, O). Ligesom Engler derfor har ment at burde 
danne en ny Section af Dicræa, mener jeg ogsaa, at den ber skilles fra Sphærothylax; 
naar man ser hen til, at alle andre Podostemaceer undtagen den gode Slegt Mniopsis 
have Ribber i Kapselveggen, synes dette at vere et Forhold af saa stor Betydning, at der 
vel derpaa kan grundes en ny Slægt, som for at betegne det nære Slægtskab med Sphero- 
thylax kan faa Navn af Leiothylax; Arten vil altsaa faa Navnet: Leiothylax Quangensis 
(Engl.) Warming. 
Skuddene ere indtil 4 Dm. lange, 1*/2—2 Mm. tykke, lidt sammentrykte, meget 
grenede (Fig. 40 4), og ifølge Engler havde hans Exemplarer Rester af «thalloidische An- 
heftungsprosse», i hvilken Henseende der altsaa maa vere Overensstemmelse med Sphaero- 
thylax abyssinica. Skuddene ere lidt dorsiventrale. Bladene ere alternerende og 3—4 Cm. 
lange; ved Grunden sidder der paa den ene Side (Bugsiden) frie, egdannede Stipler, men 
paa den anden Side har Bladets Grund en lille Skede med fri tandformet Stipel (en stipula 
adnata som hos Mniopsis og andre); sammenlign Fig. 40 D og E, hvor Bladene ere be- 
tegnede a—f—jy—0. 
Bladstilken er næsten lige saa lang som Bladpladen. Denne er delt 1—3 Gange 
omtrent gaffelformet og Afsnittene ere traaddannede (Fig. 40 5). 
Det er vanskeligt efter det foreliggende torre Materiale at udrede Forgreningsmaaden, 
men den synes at vere i ner Overensstemmelse med den sædvanlige; se Fig.40 B, C med 
Figurforklaringen. Ligeledes Fig. 40Z, hvor det Blad nederst til hojre, som skulde veret 
mærket 1, efterfølges af 2, og disse ere de øverste Blade paa Skud J, hvis Blomst er i 
Udspring; det neste Skud JZ har Bladene a og b, ved hvilket ogsaa den frie opadvendende 
Stipel ses; derefter følger Skud ZI med Bladene « og 2, hvilket sidste Blad er Stotteblad 
for det endnu ganske uudviklede Skud IV. Vi have altsaa de sædvanlige Sympodier af 
her tobladede, stærkt dorsiventrale Skud. 
Paa lignende Maade maa alle de andre Forgreninger opfattes. Undertiden er Habi- 
tus ikke saa klaseformet som paa Fig. 404, men Gaffelgrening er tydeligere eller ganske 
udpræget, hvad Englers Figurer À og B tildels ogsaa vise. 
Engler taler om «Bracteen, 1—2 Cm. lg.»; jeg vil hellere kalde dem Lovblade, 
