9 163 
Gouy gør opmærksom paa, at i et lodret Ror maa der altid vere en Forskel i 
Tæthed foroven og forneden i Roret, idet Trykket paa Grund af Tyngdens Indvirkning 
varierer op gennem Roret, og denne Forskel maa kunne blive ret betydelig ner kritisk 
dv 
dp 
han har ved Hjælp af v. d. Waalsog Sarraus Tilstandsligninger, der begge passe bedst ner 
Punkt, da det specifike Volumen varierer stærkt med Trykket, idet = æ i kritisk Punkt; 
kritisk Punkt, beregnet en Tabel, der viser Variationen i specifik Volumen gennem et Rør 
med CO, paa ce. 10°" Længde ved kritisk Temperatur. Det viser sig, at Tætheden kan 
variere 5 à 6 %/o fra det nederste til det øverste Punkt. Variationen i Tæthed er størst 
nær det saakaldte kritiske Niveau d. e. det Sted i Roret, hvor Trykket er = kritisk Tryk; 
her kan en Højdeforskel af 0,5" frembringe en Tæthedsforandring af 1/100. 
Ramsay har allerede 1880 set de ovenfor beskrevne Fænomener og har allerede 
den Gang draget de samme Slutninger, som ovennævnte lagttagere nu drage, men har 
siden erkendt, at lagttagelserne vare unøjagtige, og har fundet Fejlkilderne. Galitzine hen- 
viser til dette Arbejde af ham og synes ikke at kende de senere, der kuldkaste hans 
Resultater. Ramsay siger selv i den Anledning: «Forfatteren af dette Skrift griber igen 
Lejligheden til at sige, at han ikke længere tror paa disse Slutninger, og at han vilde 
angre Offentliggørelsen af dette Skrift, hvis han ikke nærede det Haab, at det kunde mane 
dem til Forsigtighed, der begynde at experimentere paa et Omraade, der er saa rigt for- 
synet med Klipper og Skær». 
Ramsay og Young mene, at Fænomenerne skyldes — bortset fra, hvad der kan 
forklares ved ovenstaaende Bemærkninger af Gouy — udelukkende to bestemte lagttagelses- 
fejl Den høje Temperatur, der er brugt, har ikke været konstant under de langvarige 
lagttagelser, og Stoffet har ikke været helt frit for fremmed Indblanding. Ramsay og Young 
have bestemt kritiske Konstanter for mer end 20 Stoffer og have aldrig set ovennævnte 
Fænomener, naar de som Middel til at holde Temperaturen konstant brugte Dampe af en 
fuldstændig ren Vædske, der koger under bekendt Tryk, og naar det benyttede Stof var 
omhyggeligt renset; ved anden Temperaturmaaling og ved Iblanding af Urenhed, især ved’ 
Spor af permanente Luftarter, viste Fænomenerne sig. Galitzine har villet bruge samme 
Metode til at holde konstant høj Temperatur, men har hertil benyttet en Vædske, som 
vanskeligt skal kunne faas ren. Tillige er der Rimelighed for, at den Æther, han har 
benyttet ved sine Forsøg, ikke har været fri for Alkohol og Luft. 
Battelli har brugt til at holde konstant høj Temperatur en Blanding af Petroleums- 
arter, hvis Kogepunkt — ogsaa efter hans egne Angivelser — varierer lidt under Kog- 
ningen. Ramsay har allerede 1879 brugt denne Metode, og har forkastet den som fuld- 
stændig utilfredsstillende. Hvor stor Nøjagtighed der i denne Henseende kræves, faar man 
ogsaa en Forestilling om gennem en Bemærkning af Gouy i en Afhandling: «Om Fæno- 
D. K. D. Vidensk. Selsk. Skr,, 6. R., naturvidensk. og mathem. Afd. IX, 3. 21 
