19 175 
grumme stor; især kunde de tidligere omtalte Kurvers Udseende tyde paa, at den var lille 
eller 0 for Trykkets Vedkommende. 
Begyndelsespunktet skulde velges saaledes, at det maatte vere korresponderende 
for de forskellige Stoffer, og som Enhed ved Maalingen kunde man bruge Differensen 
mellem Koordinaterne til to korresponderende Punkter. Vanskeligheden ligger nu i at 
finde to saadanne. Et har man i kritisk Punkt, et andet er vanskeligere at finde. De 
Punkter, jeg ved den tidligere Undersøgelse brugte som korresponderende, ville ikke vere 
det i dette Tilfælde, hvor Volumen, Tryk og Temperatur regnes fra forskellige Nulpunkter. 
Et Punkt, der vilde spille samme Rolle for alle Stoffer, vilde man faa, hvis det viste sig 
rigtigt, at der existerer en kritisk Temperatur for Overgangen fra flydende til fast Form. 
Det er paa Forhaand rimeligt — synes jeg — og Amerikaneren Barus !) mener at have 
paavist Existensen af et saadant Punkt for Naphtalin ved sine Undersøgelser over Isotermer 
og Isobarer i fast og flydende Form. 
I en Afhandling af Brillouin?) om Tilstandsligningers Form har jeg set en Bemerk- 
ning, der peger i samme Retning. Meningen af den er: For at prøve Teorien om de 
korresponderende Tilstande maa man indfore ny Variable, saaledes beskafne at, naar f. Ex. 
Temperaturen udtrykkes ved den ny Variable, vil kritisk Temperatur for Vedsketilstanden 
udtrykkes ved samme Tal for alle Stoffer og ligeledes kritisk Temperatur for den faste 
Tilstand. Dette vilde man kunne opnaa bl. a. ved at sætte: 
FE T +6, 
0,—6, 
hvor + er den ny Temperatur, 7’ Temperaturen maalt i absolut Maal, #, og 4, Temperatur- 
koordinater til de to kritiske Punkter. 
Det omtalte kritiske Punkt kendes imidlertid ikke. 
Jeg valgte da Begyndelsespunktet i det sædvanlige kritiske Punkt og stillede 
Sporgsmaalet saaledes: Ville Isotermerne for forskellige Stoffer falde sammen, hvis jeg, i 
Steden for 7, p og v, bruger som Variable: 
T.—T P—p w—v 
ana He eae 
hvor K, F og Q ere specielle Konstanter for hvert Stof, men foreløbig ganske ubekendte? 
Og dernæst: Hvorledes skal dette proves? 
Jeg brugte til Besvarelse heraf følgende Metode — idet jeg valgte at prøve Loven 
paa Trykket af mættede Dampe: 
1) Bull. U.S. Geological Survey Nr. 96, 1892. 
2) Journal de phys. 1893 Tome 2. 
