5 231 
Men det varede lenge, for Spargsmaalet blev taget op igen. Zeise’s Forbindelser 
stod saa isolerede, at man ikke havde megen Anledning til at undersoge dem paa ny. 
Forst 1861 viste Gries og Martius!), at den brændbare Luft, Zeise havde faaet af 
Kaliumsaltet ved at ophede det til omtr. 200° ?), var Æthylen, hvilket de med Lethed efter- 
viste i Form af Æthylenbromid. For Sonderdelingsprocessen gav de folgende Ligning: 
C,H,PiCI, ,KCI = PICI, + KCI+ C,H, 
og udtalte: «Die Bildung von ülbildendem Gas sowohl als auch die Analyse mehrerer von 
uns dargestellten Salze sprechen mit Bestimmtheit für die ursprüngliche von Zeise für 
seine Verbindungen entwickelten Formeln, und widersprechen eben so entschieden der von 
Liebig gemachten Annahme, dass die Gruppe C,H,,O in ihnen enthalten sei». Gries 
og Martius meddele, at de have fremstillet Forbindelser, dels analoge med Zeise’s Am- 
moniumsalt C,H,,PtCI,, NH, CI, idet de i Steden for Salmiak have anvendt Chlorhydraterne 
af Anilin og Æthylendiammin, dels analoge med hans NH,;,C,H,,PtCl,, idet de i Steden 
for Ammoniak have anvendt Anilin, Diæthylamin og Æthylendiamin. Men det Hele er 
en kort, foreløbig Meddelelse, som aldrig er bleven efterfulgt af en fuldstændigere Afhandling?). 
1) Lieb. Ann. Pharm. 120, 325. 
2) Progr.acad. S. 17; Pogg. Ann. 21, 513. 
3) Kun om Æthylendiaminsaltet af Zeise's Syre meddele de en Enkelthed af ikke ringe Interesse, og 
som jeg tidligere ikke har kendt. Saltet er naturligvis sammensat C,H,(NH,.Cl),,(C1.C,H,.PtCl),, 
det er meget letoploseligt i Vand og giver, naar den vandige Oplosning koges, strax meget Gas, 
og i samme Øjeblik udskilles smukke, gule, i Vand tungtopløselige Blade («Blattchen») af Sammen- 
sætningen G,H,N,H,,PtCl, efter Ligningen: 
C,H, (NH,.Cl),, (C1.Pt.C,H,.Cl), = C,H,N,H,, PtCl,+2C,H, + 2HC1+ PtCl,. 
De eneste Forbindelser af Sammensætningen C,H,N,H,,PtCl,, som kendes, ere to af mig frem- 
stillede (se Journ. f. prakt. Chemie [2] 39, S.2 og 4), nemlig det violette Magnussalt af Platodi- 
Æthylendiaminchlorid og det gule Platosemidi-Æthylendiaminchlorid. Med det første kan Gries’ 
og Martius’ Forbindelse allerede paa Grund af Farven ikke vere identisk, men ogsaa fra det 
sidste synes det at maatte vere forskelligt, thi dette krystalliserer i Naale. Der er derimod en 
Mulighed for, at Gries’ og Martius’ Salt kan vere det hidtil ubekendte Platoso-Æthylendiamin- 
chlorid eller det til Cossa's Platodiammin-Platosediamminchlorid svarende Æthylendiaminsalt: 
C,H, 
nu. ZA NH,.Cl.C1.Pt.NH,.Cl 
t NH, > C,H, 
\ 7 NH, .C1.C1.Pt.NH,.Cl. 
C,H, 
Da man imidlertid ikke ved, hvor mange af Bestanddelene Gries og Martius have bestemt, maa 
man regne med flere Muligheder. Have de f. Ex. kun bestemt Platin og Chlor, kan deres Salt ogsaa 
vere Platodi-Æthylendiaminsaltet af Zeise's Syre, altsaa: 
C,H, 
-NH, Z_\ NH,.Cl.Cl.Pt.C,H,.Cl 
.NH, © 7 NH,.CI.CI-Pt.C,H,.CI 
CH, 
hvis Procentindhold af Chlor og Platin er næsten absolut de samme som de, der svare til deres 
Formel. Sagen skal blive undersogt. 
P 
Pt 
