232 
© 
Den Sonderdelingsproces, hvorved Gries og Martius mente at have bevist Rig- 
tigheden af Zeise’s Formel, forløber imidlertid efter Birnbaum’) ikke rent. Der udskilles 
ved denne Reaktion ogsaa meget metallisk Platin og tillige et meget kulstofrigt Destruk- 
tionsprodukt. Derimod mente Birnbaum afgørende at have bevist Rigtigheden af Zeise’s 
Formler ved at fremstille hans Kaliumsalt med Æthylen som Udgangspunkt. Ved flere 
Dages Indvirkning af Æthylen under Tryk paa en Oplosning af Platinforchlorid i koncen- 
treret Saltsyre fik han en Vedske, som ved Tilsætning af Chlorkalium udskilte Zeise’s 
Kaliumsalt?). Men Birnbaum mener, at Zeise ikke fuldstændig kunde forklare sig, 
hvorledes Forbindelsen C,H,,PtCl, kunde dannes af Platinchlorid og Æthylalkohol. Han 
opstiller derfor følgende Dannelsesligning : 
PtCl,+2C,H,O — C,H,,PtCl, + C,H,0 +H,0+2HCI, 
som han tror er ny, fordi han selv har eftervist Aldehyd i Destillatet. Men hertil maa 
bemærkes, at Zeise?) ikke blot lige saa bestemt har eftervist Aldehyd i Destillatet og 
desuden isoleret det sekundært dannede Chloræthyl deraf, men med rene Ord givet den 
selv samme Dannelsesligning. Zeise’s Udtryk ere ordret følgende: «Platintvechlorid er 
PtCl,.... Forestiller man sig Alkohol som en Forening af Æthyl-Oxyd og Vand, saa 
kan antages, at Chloret faaer Brinten fra 2 Atomer Æthyl, hvoraf da den ene Atom giver 
Ætherin for den nye Platinforbindelse, medens den anden danner Aldehyd med den fri- 
gjorte Ilt». Men dette er netop Birnbaum’s Ligning, udtrykt i Ord. 
At man saaledes til Trods for den glimrende Overensstemmelse, der var mellem 
Zeise’s Analyser og de Formler, han gav sine Forbindelser, gentagne Gange fandt An- 
ledning til baade analytisk og synthetisk at undersoge deres Sammensetning, laa naturligt 
i, at de fremdeles stod saa godt som ganske isolerede, uagtet der var hengaaet en saa 
lang og for Kemiens Udvikling saa frugtbar Periode, siden han opdagede dem. Vistnok 
kunde hans Æthylen-Platinchlorure- Ammoniak C,H,,NH,,PtCl, opfattes som en af de 
to bekendte Forbindelser CI.NH,.Pt.NH,.Cl eller CIPUNH,.NH,.CI, hvori et af de diva- 
lente Amminradikaler, (NH,)", var erstattet af det divalente Æthylen. Men det maatte 
dog synes paafaldende, at man da, til Trods for den intensive Bearbejdelse, netop Platin- 
ammoniakforbindelsernes Kemi havde faaet, ikke var stødt paa de til Zeise’s Salte 
svarende Amminforbindelser f. Ex. Cl.Pt.NH,.Cl, KCl eller lign. Dette Hul i Platin- 
ammoniaksaltenes Kemi er imidlertid for faa Aar siden blevet udfyldt af A. Cossa, som 
1) Lieb. Ann. Pharm. 145, 68 (1868). 
2) Dog forlober heller ikke denne Reaktion rent. Der udskilles samtidig et sort Pulver, som synes at 
indeholde baade metallisk Platin og en kulstofrig Substants. 
3) Vid. Selsk, Skr. [4j M.N. A. 6, 352—353; Pog. Ann. 40, 250—251. 
