246 20 
er da kommet til samme Resultat som jeg: «lo sono persuaso con Voi» — skriver han 
— «che in soluzioni non troppo diluite si formi realmente il sale argentico AgCl, Cl.Pt.NH,.Cl, 
ma che questo sale abbia una esistenza poco stabile e si decomponga coll’acqua. — — 
Ma io credo di potere ancora sostenere che non tutti e tre gli atomi di chloro del mio 
sale si comportano nello stesso modo come vorrebbe Werner.» Resultatet synes da at 
vere, at det omhandlede Solvsalt i fortyndede Oplesninger, som indeholde frit Solvnitrat, 
forholdsvis hurtigt sonderdeles saaledes, at 1 At. Chlor omdannes til Chlorsolv, formodentlig 
under Dannelse af den af Blomstrand antagne Forbindelse. Altsaa: 
primert: K.Cl.CLPt.NH,.cl+ AgNO, = Ag.Cl.Cl.Pt.NH,.Cl4-KNO,, 
sekundert: Ag.Cl.Cl.Pt.NH,.CI+AgNO, = Ag.Cl.Cl.Pt.NH,.NO;,—+ AgCI, 
saa at der under disse Forhold i Virkeligheden tilnærmelsesvis forbruges 2 Mol. Solvnitrat. 
Det forekommer mig dog, at det kun er den primære, nøje undersøgte Proces, som kan 
give Oplysning om Kaliumsaltets Konstitution, og det maa indrømmes, at den stemmer 
lige saa godt med Werner’s som med Blomstrand’s Theori. 
Saa fuldstendigt som for Cossa’s Salt kan nu Beviset ikke fores for, at ogsaa 
Zeise’s Kaliumsalt danner et tilsvarende Solvsalt, som fremkommer ved simpel Dobbelt- 
komposition deraf med 1 Mol. Solvnitrat. Dertil er Zeise’s Solvsalt altfor ubestandigt 
og tillige langt lettere opløseligt i Vand end Cossa’s. Efter følgende Forsøg kan der dog 
ingen Tvivl vere om, at Forholdene ere ganske analoge for begge. Til en Opløsning af 
0.5g af Zeise’s Kaliumsalt sattes nøjagtigt 1 Mol. Solvnitrat, og det derved dannede 
gullige Bundfald filtreredes strax fra. Filtratet viste sig at indeholde Sølv som lon, altsaa 
ikke Chlor som Jon, saa at 1 Ædqvivalent Solvnitrat er tilstrækkeligt til at udskille Alt, 
hvad der kan fældes med Solvsalte. Bundfaldet vaskedes nogle Gange.med Vinaand af 
96 Proc. Tr., hvorved der oplostes noget og dekomponeredes noget, tilsidst med Æther og 
lufttorredes derpaa. Det vejede da kun omtr. Halvdelen af det anvendte Kaliumsalt og maa 
altsaa vere langt lettere oploseligt i Vand end Solvsaltet af Cossa’s Syre. Det torre Bund- 
fald gav med Salmiakoplosning Chlorsely og et Filtrat, som med Platodiamminchlorid 
strax udskilte Platodiamminsaltet af Zeise js Syre i rigelig Mengde og let kendeligt under 
Mikroskopet, om det end var ledsaget af en ringe Mengde Urenheder. 
Men naar Zeise’s Kaliumsalt saaledes til sin Sonderdeling kun bruger 1 Akqv. 
Solvnitrat, forekommer det mig i høj Grad sandsynligt, at hans Chloridum platine 
inflammabile, hvis det virkelig var sammensat CLPtC,H,.Cl, saaledes som han an- 
lager, ikke efter Analyse, men fordi det med Chlorkalium og Chlorammonium giver hen- 
holdsvis Kalium- og Ammonium-Platosemiæthylenchlorid, slet ikke vilde fældes af Selv- 
nitrat. Da dette imidlertid sker, hvad Zeise’s omhyggelig beskrevne Forsog') utvivlsomt 
1) Progr. acad. 215; Pogg. Ann. 21, 509. 
