304 | 
udviklede Proteinkorn bestaar af 1) et Hudlag, 2) en Grundmasse og 3) af ved Indtorringen 
udskilte Stoffer som: Krystalloider og Globoider eller Krystaller, medens et betydeligt Antal 
Proteinkorn mangler et eller flere af de under 3 nævnte Stoffer. 
For at kunne basere en Adskillelse af Frøene paa Proteinkornene, maa Forskellig- 
hederne, som disse udviser, være tilstrækkeligt iojnefaldende og konstante. Solsikke og 
Hor lader sig let adskille alene gennem Proteinkornene, idet den forstes mangler Krystal- 
loider; men drejer det sig om Blandinger af Fro med krystalloidforende Proteinkorn, 
skonner jeg ikke, at de foreliggende Undersogelser afgiver nogen fyldestgorende Vejledning 
for Adskillelsen af de paageldende Fro. Hvad det skorler paa, er især Afbildninger af 
Proteinkornenes Krystalloider; det er en Mangel, som er ganske gennemgaaende og med 
faa Undtagelser; den væsentligste danner Nägelis Undersogelse over Proteinkornene hos 
Bertholletia eacelsa*), her finder man nøjagtige Gengivelser af omtrent alle de i dette Frø 
forekommende Former af Krystalloider. Det er sikkert Vanskeligheden ved at faa tydelige 
Præparater, der er Aarsagen til de mange ufuldkomne Gengivelser, og ganske karakteristisk 
slutter Nägeli sin Afhandling med et Suk over den Tid og Moje, han har anvendt paa 
Fremstillingen af Billeder, der tilfredsstillede ham. 
Det vil af det anforte fremgaa, at jeg maatte betragte.det som et væsentligt Led 
af Opgaven at soge Oplysning om Proteinkornenes diagnostiske Betydning og eventuelt at 
konstatere denne. Naar Fennikel, der jo ikke kan betragtes som oliegivende, er medtaget 
i Undersogelsen, er dette begrundet ved i Litteraturen fremsatte Angivelser, hvis Rigtighed 
paa Forhaand maatte betvivles. 
Sammenholdes Resultaterne, til hvilke de forskellige Forfattere er kommet, vil man 
jevnlig finde Uoverensstemmelser i Angivelserne om de Forhold, Proteinkornets forskellige 
Bestanddele udviser. Lettest forklarlige er disse, saa lenge Talen er om Grundmasse og 
Krystalloid, idet forskellige Forhold, til hvilke man tidligere ikke havde fuldt Kendskab, har 
en Indflydelse, som man ikke har regnet med. Der er saaledes efterhaanden vundet sikker 
Erfaring for, at Grundmassens og iser Krystalloidets Oploselighedsforhold er varierende, 
eftersom det undersøgte Materiale er af frisk eller lagret Beskaflenhed; i sidste Tilfælde er 
Oploseligheden mindre. Dernæst giver den gennem den senere Tids Undersøgelser paa- 
viste forskellige kemiske Beskaffenhed af Proteinstofferne Forklaring over andre Uoverens- 
stemmelser. Mindre forstaaelige er de modstridende Angivelser om Hudlagene; medens 
det almindeligvis anføres, at disse er af en mere resistent Beskaffenhed, er Lidtke>?) 
kommen til det modsatte Resultat. Det kan nu ikke benægtes, at Hudlagene i enkelte 
1) Ueber die aus Proteinsubstanz besteh. Krystalloide in der Paranuss. Sitzungsberichte der Münchener 
Academie, 1862, Bd. II, P. 120. 
*) Beiträge zur Kenntniss der Aleuronkörner. Pringsheims Jahrbücher für wissenschaftl. Botanik, 1890, 
Bd. XXI, P. 71 o.f. 
