5 305 
Tilfælde (f. Eks. nogle Frø af Elaeis) viser en betydelig mindre Resistens, idet de ved middel- 
stærk Kalilud enten opløses eller sprænges og bortrives, og saa vidt det kan ses, har der 
endvidere ved Angivelserne om Hudlaget været en Tilbøjelighed til at almindeliggøre det 
ved Undersøgelsen af eet Frø fundne Forhold som almengyldigt. Men Liidtkes Angivelse, 
efter hvilken Hudlagene er letopløselige ikke blot i svag Kalilud og i Kalkvand, men ogsaa 
i en Opløsning af fosforsurt Natron, maa bero paa lagttagelsesfejl. Behandles t. Eks. Snit 
af Ricinus med middelstærk Kalilud!), opløses Grundmasse og Krystalloid, medens Hud- 
laget som Følge af forandrede Lysbrydningsforhold bliver usynligt, men naar man efter 
Udvadskning behandler med Jod-Jodkalium eller en fortyndet Syre, bliver Hudlaget paany 
synligt. Denne Kaliets Virkning er jo almen kendt, men overfor den Kendsgerning, at 
Hudlaget ikke opløses, finder jeg ingen anden Forklaring mulig. Paa et lignende Forhold 
beror Angivelsen om Hudlagets Opløselighed i en Opløsning af fosforsurt Natron. Hvad 
der her sker, er følgende: naar Snittene har henligget flere Timer i Opløsningen, vil man 
finde, at Hudlagene har trukket sig sammen og slutter tæt omkring Krystalloiderne, saa- 
ledes at de kun hist og her danner Folder, der kan undgaa Opmærksomheden, men ved 
Indvirkning af Kalilud opløses Krystalloiderne, og efter Udvadskning og Behandling, som 
ovenfor nævnt, gøres Hudlagene atter synlige. 3 
Det var dog især Angivelserne om Proteinkornenes Krystaller, der fængslede min 
Opmærksomhed. Siden Fremkomsten af Pfeffers betydningsfulde Arbejde”), der som 
bekendt bl. a. bragte de første, om end ufuldstændige Oplysninger om Ricinus-Globoidernes 
kemiske Beskaffenhed, og en mangelfuldt begrundet Angivelse gaaende ud paa, at Protein- 
kornenes Krystaller altid bestaar af oxalsur Kalk, er der ikke fremkommet nogen Indvending 
mod Pfeffers Opfattelse af Krystallernes Natur, tværtimod er denne til den sidste Tid be- 
standig fremsat paany, og udover nogle Bemærkninger, som Tschirch og Kritzler i et 
Arbejde om Krystalloidernes forskelligartede Natur har fremsat om Globoiderne*), er 
Pfeffers Angivelse om disses Sammensætning ikke senere suppleret. Til Belysning af disse 
Forhold vil de nedenstaaende kemiske Analyser af Ricinus og Fennikel bringe nye Op- 
lysninger. 
Der er forsøgt og foreslaaet forskellige Præparationsmetoder og Indlægningsmedier 
for at vinde tydeligere Præparater. Bekendt er især Pfeffers Hærdningsmetode ved Sublimat- 
alkohol. Metoden er angrebet af W. Johannsen?) og af Lüdtke, der finder, at Billedet 
1) Her og ved senere Angivelser er med middelstærk og svag Kalilud ment Oplesninger, hvis Styrke 
er henholdsvis 3 °/o og 1 2/00 
*) Untersuchungen über die Proteinkörper und die Bedeutung des Asparagins beim Keimen der Samen. 
Pringsheims Jahrb. f. wissensch. Botanik, Bd. VIII, 1872, Pag. 429. 
3) Se længere hen. 
1) Meddelelser fra Carlsberg Laboratoriet, Bd. II, P. 121. 
