346 10 
fremhæves, at under Embryonaludviklingen sker den stadige Forskydning 
af Kindbakkernes Metamer gennem denne Aabning eller Sprekke tilbage 
i Mundhulen. Men paa den anden Side holdes Munden i Reglen sammenlukket, og for 
Optagelsen af Føden, der her i højere Grad end hos de fleste andre Dyr sker ved en 
Sugning eller Pumpning, maa Munden i alt Fald under denne vere tillukket eller holdes 
lukket i. Jeg har troet, at Betegnelsen af Munden herefter passende kunde gives ved Ud- 
trykket «clausum», med tilføjet Restriction «rima transversaria». I Modsætning til denne 
Lukning af Munden hos de allerfleste Vandkalvelarver er samme hos nogle enkelte, stærkt 
afvigende Former, der her ere betegnede som egne Underfamilier, aabent staaende ligesom 
hos Carabide; til at betegne dette Forhold har jeg brugt Udtrykket «hians». 
Kindbakkerne, mandibule, angives i Reglen som hule eller gennemborede, per- 
forate, men en virkelig Hulhed eller rerformig Gennemboring af Kindbakkerne forekommer 
ikke hos nogen Larve af Familien, saaledes som jeg har begrenset den overensstemmende 
med den gængse Opfattelse, men vel hos de nerstaaende Familier Haliplide og Gyrinide 
samt hos Lampyride. Allerede 1886 har nærværende Forfatter i en lille Artikel i det 
svenske Entom. Tidskrift, Arg. 7, p. 194 ff., «Gennemborede Kindbakker hos Lampyris- og 
Drilus-Larverne», eftervist, hvorledes hos disse Larver Kindbakkerne ere gennemborede af 
en lukket, rerformig Rende, som begynder noget bag Spidsen og ender bagtil lige foran 
Roden af disse Organer, jfr. Træsnitsfigurerne p. 195. Senere hen, 1895, har jeg givet en 
lille Oversigt over Mundbygningen hos forskellige Insekter i «Gyrin-Larvernes Mundbyg- 
ning», Entom. Medd. V, hvori foruden de her nævnte Larvers Kindbakker ogsaa disse Or- 
ganer hos Dytisc- og Lampyris-Larverne omtales"). lovrigt vil det ses, at selve Kind- 
bakkerne hos Vandkalvelarverne i det Væsentlige ere byggede som hos Lampyride-Larverne, 
med frie Aabninger i Renden baade fortil og bagtil, kun at de hos sidstnævnte Larver ere 
simple Ledninger gennem Byttets (9: Snegle) Hud og Slimlag, medens de hos Dytiscerne 
ere det første Led i et Pumpeverk. 
For at vende tilbage til Vandkalvelarverne, saa danne disses Kindbakker et sluttet 
Legeme, Mundlem, udgaaende fra den Metamer, hvorfra de ved Embryonets forste Dannelse 
tage deres Udspring; men samme Mundlems Inderrand, der i Begyndelsen er trind, fures 
som oftest (Pelobiinæ gore her en Undtagelse) snart af en Rende, den vordende «Spise- 
rende», «canalis cibarius», som hos de forskellige Slegter bliver mer eller mindre dyb, 
1) Til Haliplus-Larverne er der her ikke taget Hensyn i denne lille Afhandling, men de slutte sig i dette 
Punkt aldeles til Gyrin-Larverne. Ogsaa i min ovenfor nævnte Afhandling, «Noget mere om Spiracula» 
etc., er jeg gaaet ud fra den urigtige Forudsætning, som da var den gængse Opfattelse, at Haliplerne 
vare ægte Dytiscer. Efter egne Undersøgelser maa jeg nu give Schiodte Ret i hans forskellige Frem- 
stillinger af Kindbakkerne hos disse Larver; men er den grafiske Fremstilling rigtig, da er med det 
Samme Tydningen af dem som «mandibulæ suctoria» umulig, saaledes som jeg i nysnævnte Afhand- 
ling har søgt at godtgøre. 
