348 12 
De Geer, som troede paa Swammerdams Theori, gjorde vel engang en herimod stridende 
lagttagelse, Mem. p. serv. à Vhist. d. ins. IV, p. 387, idet han saa en Dytisc-Larve !) al- 
deles fortære en Vandisopod, Asellus aquaticus; men denne lagttagelse glemtes snart eller 
søgtes bortforklaret paa en højst uheldig Maade (saaledes af Schiodte, «Danm. Eleuth.» 
p. 411). Forst 1841 bragte Westwood et nyt Moment ind, idet han foruden den for- 
reste lengst kendte Aabning i Kindbakkens Spidse ogsaa fandt en anden Aabning for det 
supponerede Ror ved Kindbakkens Rodende, «Introd. mod. Class. Ins.» 1, p. 100, Fig. 6. 
I Texten hedder det: «I have, however, discovered that this canal, which runs within the 
mandibles and may be easily distinguished, being apparently covered with a thin mem- 
brane only, externally terminates in a small circular aperture at the base, on the upper 
and internal edge of the jaws». Westwood tegner ogsaa en Streg udgaaende fra den 
bageste Aabning langs Midten af Kindbakkens Inderrand; men samme Aabning er ikke 
cirkelrund, som Westwood skriver og ogsaa tegner den, og den tegnede Streg antyder 
Spalten mellem de to Blade (9: Rendens Siderande), som tilsammen danne den af West- 
wood supponerede dekkende tynde Hinde. W. har saaledes ikke blot omtalt og tegnet 
den bageste Aabning, men har ogsaa ved sin Betegnelse af den som «externally» været 
langt fremme ad Vejen til den rette Forklaring af Blodsugningens eller Pumpningens 
Mekanisme; dog her standsede W., og Betydningen af lagttagelsen var lige saa lidt ham 
som hans Eftertid klar. Tovrigt havde W. det samme Uheld som De Geer, at deres gode 
lagttagelser glemtes eller negligeredes i lang Tid af Eftertiden. Foreløbigt kunde West- 
woods lagttagelse jo ogsaa snarest synes at vanskeliggøre Forklaringen af Pumpningen; 
thi den bageste Aabning var «externally» og Munden lukket, saa at Blodets Gang fra Byt- 
tets Krop ind i Vandkalvelarvens Svælg maatte forekomme helt umulig; ja selv om det 
skulde vise sig, at Munden ikke var «omnino clausum», saa maatte den dog under Blod- 
sugningen være lukket for Sugningens Skyld; og for at Kindbakkernes Rende under 
Pumpningen kunde blive til en «canalis cibarius» og bruges som Sugerer, maatte Forbin- 
delsen med Pumpen, 9: Larvens Svelg, i alt Fald under selve Akten, vere sluttende lufttet. 
En saadan lufttet eller vandtæt Tilslutning finder nu ogsaa Sted under Pumpningen ved 
Hjælp af «Pandehjornerne», hvis Bygning og Betydning vi nu skulle gaa over til at omtale. 
Pandehjornerne, anguli frontales, ere de vinkeldannede Fremspring af Epi- 
stomas Forrand paa begge Sider af Mundskjoldet, clypeus. Paa Oversiden ere Pandehjor- 
nerne hvælvede, stærkt chitiniserede, ligesom hele Hovedets og Epistomas Overside, men 
paa Undersiden ere de hindede og gennemlobne af en dyb, skraat udgaaende Halvrende, 
som ender med en but Afslutning tæt bag Pandehjornets Forrand. Oversiden af Kind- 
1) Vedkommende Larve maa henføres til Slægten Hydaticus og ikke til Acilius, saaledes som blandt 
Andre Schiodte gor det i «Danm. Eleuth.» p. 410. 
