350 14 
og de smaa Chitinlister med et Par fine korte Børster, «regulæ tracheales», som hos saa 
mange Colymbetiner og Dytisciner ere mere eller mindre fremtrædende, og som af mig ere 
brugte under Diagnosticeringen af vedkommende Slægter og oftere afbildede. 
Ottende Bagkropsleds Spirakler høre tilligemed Bryst-Spiraklerne som oftest til 
de først anlagte, allerede i Larvens første Stadium aabnede Spirakler, og kun hos Hyphydrus 
med det saa stærkt forlængede ottende Bagkropsled, findes dette Spirakel endnu ikke anlagt 
i første Stadium, jfr. Tab. I Fig. 7. Sandsynligvis har Længden af samme Led sammen med 
den spæde Larves tynde Hudskelet været Grunden til den sene Udvikling af Spirakelparret. 
Dog i et følgende Stadium udvikles ogsaa disse Spirakler, medens hos en anden Form, 
Pelobiinæ, som har et endnu længere ottende Bagkropsled, det aldrig kommer til Udvikling 
og Dannelse af dette Par Spirakler, som derimod erstattes af et mægtigt Sæt Gæller, jfr. 
det følgende under denne Larve. 
Det niende Bagkropsled svinder bort som saadant, men dets Rygskinne, scutum, 
omdannes som oftest til et Par Cerci, Processer, længere eller kortere, udelte eller delte. 
Ved Sammenrykningen af 8. Bagkropsleds Spirakelpar og Tilspidsningen af dette Led bliver 
der ingen Plads bagtil for nogen større Plade, men niende Leds Rygplade deler sig i to 
Forlængelser, der aldeles svare til de Forlængelser, hvormed hos Carabidæ ottende Led 
som oftest ender, og som ogsaa her har Navn af Cerci. Formen af Cerci hos Dytiskerne 
er næsten altid langstrakt, ofte særdeles lang, og oftest delt i 2 Led samt forsynet med et 
efter Slægt bestemt Antal af Børster. Hos en enkelt Form, Cybister, mangler Cerci aldeles, 
idet niende Bagkropsled er helt reduceret. For at min Fremstilling i det følgende af de 
enkelte Former skal kunne forstaas, skal jeg her give en kort Fremstilling af disse Or- 
ganers Bygning. U 
Cerci, Schiodtes «Halenokker», bestaa da af ét eller to Led. Er der kun ét Led, 
er dette oftest forholdsvis bredt, fladt, bagtil tilspidset, og hele Leddet oftest stærkt haaret. 
Spidsen, hvormed Cerci ender, bliver efterhaanden hos de forskellige Slegter mere og mere 
trukket ud og skiller sig snart fra Grundleddet som et eget, andet Led. Dette andet Led 
bliver dernæst ogsaa efterhaanden lengere og længere, og kan endelig overgaa forste Led 
i Længde, omend dette samtidigt voxer betydeligt; dog holder andet Led sig altid smækrere 
end forste Led. Naar Cerci forlenges og andet Led udvikles, taber ogsaa forste Led sin 
flade Form og sin jævne Behaaring og bliver trindt; af Behaaringen bevares kun nogle faa 
lange, ofte meget lange, tynde Børster, som hos mange Slægter samle sig i Randen af 
samme første Led til Styre- eller Svommebremmer. Hos en hel Række Former bliver der 
ikkun 3 lange, stive Borster tilbage i Leddets forste Halvdel og i Spidsen af Leddet yder- 
ligere 3 lange, oftest stive Børster, som jeg har kaldt «Endebersterne, pili terminales», og 
som samle sig til et lille Knippe om Roden af Cercis andet Led. Cercis andet Led bliver, 
som for sagt, ofte langt, men derhos tyndere, mere borsteformigt end de omsluttende 
