21. 
Indledning; det grafiske Korrespondanceprincip. 
De grafiske Kurver ere krumme Linier, der enten blot foreligge i en Tegning af 
sammenfojede, sammenhengende — kontinuerte — Buer, eller ere dannede ved Sammen- 
fojning af perspektiviske Projektioner af et vist Antal saaledes tegnede Buer. 
En kontinuert Bue dannes af en Sukcession af tilstrekkelig ner paa hinanden 
folgende Punkter, der ligge saaledes, at ethvert Punkt i et tilstrekkelig lille omgivende 
Omraade har to og kun to Nabopunkter, der ikke gribe ind i det forste Punkts Om- 
raade: et foregaaende og et efterfolgende. Ved Punkt forstaas her det materielle Punkt, 
for hvilket Blyantsspidsen kan betragtes som Type. Naar Punktmængden er bestemt 
saaledes, at de Linier, der forbinde et Punkt A/ med dets to Nabopunkter i Forhold 
til den Nojagtighed, hvormed hele Tegningen er udført, kunne betragtes som sammen- 
faldende, kaldes den ene eller den anden af disse Linier for Kurvens Tangent i M. 
Den i Tangentdefinitionen liggende Ubestemthed er ikke til at undgaa og findes under for- 
skjellige Former overalt i denne Del af Geometrien. Vesentlig er denne Opfattelse af Buen 
sammenfaldende med at opfatte den som en brudt Linie, dannet af tilstrekkelig mange og 
tilstrekkelig smaa Liniestykker, eller, som vi hellere ville sige — idet vi tenke paa den 
senere Indforelse af den elementere Bue — vi antage enhver her betragtet Bue sammensat 
af Dele af konvekse Polygoner med tilstrekkelig smaa Sider. Ere A, B, C, D.. Punkter, 
der i denne Orden folge paa hinanden, er Reglen den, at man opfatter AB, BC, CD.. 
som paa hinanden folgende Tangenter; Roringspunktet bliver derved Skæringspunkt mellem 
paa hinanden folgende Tangenter. 
Det er muligt, at der forekommer enkelte Undtagelsespunkter, hvor Forbindelses- 
linierne med det foregaaende og det efterfolgende Punkt ikke kunne opfattes som sammen- 
faldende, men danne — hvad man ogsaa her vil kalde — en endelig Vinkel med hinanden. 
Saadanne Punkter siges at vere fremspringende. Som «en uegentlig Tangent» i 
et fremspringende Punkt O betragtes enhver saadan Linie gjennem O, der er Nabolinie til 
D, K. D. Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturvidensk. og mathem. Afd. X. 1. 2 
