102 12 
tilsvarende trans-Former, nemlig Fumarsyre og Mesaconsyre ikke Kvægsolvforbindelser med 
Kvægsolvet bundet til Kulstof, men give derimod i en endog meget stærkt svovlsur Væske 
med Merkuridsulfat yderst tungtoploselige, normale Merkuridsalte. Med Overskud af Fumar- 
syre udfældes Kvægsolvet næsten kvantitativt. Den Forskel, der her ytrer sig, stemmer 
fuldstændig overens med, at Tilstedeværelsen af Karboxylgrupper maa antages at gøre For- 
bindelserne mindre bestandige; men desuden viser den, at — med en noget haandgribelig 
Udtryksmaade — den ene Side af Molekulet skal være fri for Karboxylgrupper, for at 
Æthylenbindingen skal ophæves under Addition af HO og HgX. 
Er denne Slutning rigtig, da maa ogsaa to andre elektronegative Grupper, end just 
to Karboxylgrupper, kunne fremkalde den samme Virkning, naar de staa i trans-Stilling til 
hinanden. Ogsaa paa dette Punkt stemmer Theori og Erfaring, idet den almindelige Kanel- 
syre, hvis Konstitution jo af de fleste antages at være 
ikke var i Stand til at danne nogen Kvægsølvforbindelse trods stærkt varierede Forsøgs- 
betingelser. 
Det skal fremhæves, at det, der har Betydning, er, om to elektronegative Grupper 
ere cis- eller trans-stillede, ikke derimod om Molekulet ganske i Almindelighed er malei- 
noidt eller fumaroidt. Det maa altsaa ventes, at Isokrotonsyren, hvis den, som det jo 
almindelig antages, er fumaroid, maa reagere paa samme Maade som den krystalliserede 
Krotonsyre, der da skal være den maleinoide Form. Jeg har desværre ikke haft Lejlighed 
til at give mine Antagelser den interessante Bekræftelse, som jeg haaber at kunne hente 
fra eventuelle Forsøg med Isokrotonsyre; men de ere påa den anden Side egentlig ganske 
overflødige, idet en Sammenligning mellem Formlerne for Isokrotonsyre og Citraconsyre 
Isokrotonsyre. Citraconsyre. 
CH3.C.H CH s.C.CO2H 
Il og Il 
HC.COH HC.COH 
viser, at de to Syrer ere ganske analogt byggede. 
Additionen af HO og HgX i den her omtalte Gruppe Kvægsolvforbindelser maa 
naturligvis antages at ske paa Bekostning af Æthylenbindingen, saa at de to Grupper blive 
bundne hver til sit Kulstofatom; men alligevel synes de i det ferdigdannede Molekule saa 
al sige at staa i Rapport til hinanden, idet de ved Sonderdelingen fraspaltes samtidig under 
Gendannelse af den umættede Forbindelse, man er gaaet ud fra. Dette Forhold, der er 
kendt fra Æthylenkulbrinternes og Allylalkoholens Kvægsolvforbindelser, og som lægger saa 
store Hindringer i Vejen for en afgorende Undersogelse af Konstitutionen, har jeg i det 
