162 14 
med Vand og indgaves Koen i 2 Portioner, med et Mellemrum af et Par Timer (forøvrigt 
stod Koen paa Stald og aad Gres). Omtrent 1 Dogn efter viste der sig i Gedningen Spor 
saavel af Havren og Bygget som af Tidselfreet. Koen blev endnu staaende paa Stald de 
folgende 2 Dage, altsaa i det hele 3 Dage efter, at den var bleven fodret med Fra. Ved 
Undersøgelsen af Gadningen viste det sig, at der vel her var adskillige tilsyneladende sunde 
Fre; men næsten det hele Antal var mer eller mindre tomme Skaller; af et Par Hundrede 
Stykker var kun omtrent en Snes i Stand til at synke til Bunds i Vand. Disse saaedes i 
en Urtepotte i fed Muldjord, et Par Linier dybt; Urtepotten stilledes i et solvarmt Vindue 
og holdtes jævnt fugtig. Af det hele Antal spirede kun 3, skont Urtepotten vedblev at 
staa flere Maaneder under gunstige Vilkaar. Selve Godningen, hvori der endnu var Frø 
tilbage, bredtes ud i et tyndt Lag paa et solvarmt Sted (Friland) og tildækkedes med et 
tyndt Jordlag; det hele holdtes jævnt fugtigt. Frem af Gødningen voxede i Løbet af et 
Par Uger 2 Frøplanter; forøvrigt spirede intet Frø her den hele Sommer. — Af den hele 
store Masse Frø fremkom altsaa kun 5 Frøplanter, et højst ubetydeligt Antal, der tilnær- 
melsesvis kan sættes ligt Antallet af de Frø, der overhovedet havde bevaret Spireevnen ved 
at passere gennem Koens Fordøjelseskanal. 
En 18 Aar gammel Hest fodredes i August 1872 med en lignende Mængde Tid- 
selfrø, som den i forrige Forsøg anvendte, blandet i ca. '/2 Skæppe Havre. Dette Forsøg 
anstilledes fortrinsvis med Frø, avlet samme Aar, hvori dog var blandet noget fjorgammelt 
(Spiringen sker imidlertid lige let med begge Dele); alt Frø, der ikke sank til Bunds i Vand, 
var fjernet. Blandingen blev i 2 Portioner indgivet Hesten, der baade før og efter aad 
frisk Kløver. Omtrent et Døgn efter Fodringen viste sig i Gødningen Spor af Havren. 
Endnu 2 Dage blev Hesten staaende paa Stald. I Gødningen fra de forløbne 3 Dage 
fandtes kun overmaade faa Tidselfrø; ved mere end 10 Timers grundig Undersøgelse lykkedes 
det nemlig kun at samle 18 tilsyneladende gode Kærner; af disse vare dog kun 6 i Stand 
til at synke til Bunds i Vand, de øvrige 12 vare enten helt tomme Skaller eller bestode 
kun af en Skal, omsluttende en mere eller mindre opløst Kim og revnet eller flosset for- 
neden. De 6 Kærner, der sank til Bunds i Vand, saaedes i en Urtepotte under gunstige 
Vilkaar d. 20. August. Til hen i September havde endnu intet af dem gjort Tegn til at 
spire; men da Temperaturen nu var bleven saa lav, at intet andet Spiringsforsøg vilde 
lykkes ved den naturlige Varme, sattes Urtepotten med de 6 Frø ned i en tæt tillukket 
Kasse med fugtigt Hø; ogsaa ved den i det raadnende Hø udviklede Varme vægrede Frøene 
sig ved at spire, ligesom senere, da Urtepotten i længere Tid blev henstillet i et opvarmet 
Værelse. Det maa da antages, at selv disse 6 Frø havde mistet Spireevnen; talrige andre 
spirede nemlig let under de samme Betingelser. — Gødningen behandledes ligesom i for- 
rige Forsøg, men heller ikke af den fremspirede noget Frø. 
