21 169 
snart de udviklede sig saa ner det Sandet omgivende Glas, at Lyset kunde naa dem, og 
de i Vand hensatte Planter fik efter en kort Tids Forleb alle Rodstokkene lige ned til 
Roden farvede frisk gronne; ja endog de Birodder, som udgik fra den epikotyle Stengel, 
bleve ved Lysets Indvirkning i en lengere Strekning klorofylholdige. 
Ligesom for Spiringen setter Temperaturen ogsaa Grænser for Skuddets Væxt, 
og Kimplanter ere langt mere kuldskære end ældre Planter; saaledes visnede den overjor- 
diske Del af hver eneste Kimplante af et større Antal, der havde spiret i Friland ca. | 
Maaned tidligere, ved en svag Nattefrost i Slutningen af September Maaned, en Nattefrost, 
der var saa ringe, al den ikke engang anfegtede Tropæoler, Agurker, Georginer og mange 
andre ellers kuldskere Planter. 
Med Hensyn til Jordbundens Betydning") for Froplantens Vext ere talrige Spirings- 
forsøg anstillede. De folgende Angivelser referere sig til Froplanters Vext i et Tidsrum af 6 
Uger; i Oversigten (se neste Side) er givet en samlet Fremstilling af den største Rodlengde, 
kraftige Kimplanter opnaaede i den nævnte Tid, udviklede paa den forskelligste Jordbund 
under de samme Lys-, Varme- og Fugtighedsvilkaar. Forsøgene anstilledes paa Friland, 
paa en Skraaning, der hældede svagt imod Syd. Forsogsbedene vare 2‘ i Diameter, ca. 
21/2" dybe og uden Bundfugtighed. Det ved Forsøgene anvendte Ler var temmelig rent, 
hvidgraat Ler, opgravet af en Enggroft; Sandet var taget i en Sandgrav, ca. 12’ under 
Jordoverfladen, meget lost, næsten hvidt; Torven var almindelig sort, kornet Torvejord fra 
en Kærmose. I Oversigten vedfojes en Angivelse af den Udviklingsfylde, Froplanterne op- 
naaede i Lobet af Sommeren, samt af den Dybde, i hvilken Formeringsrodderne udgik. 
Froet, der var saaet samtidig i alle Bede, spirede i Slutningen af April. 
Om den Rodlengde, Froplanter kunde opnaa i Sommerens Lob, kan tilfojes, at 
medens de i Torv voxende naaede 42” og de i Ler endog 60“, viste de faa, der over- 
hovedet havde kunnet opholde Livet saa lenge i det golde Sand, ved Udgravning d. 10. 
Oktober en Hovedrod af næppe en Strikkepinds Tykkelse og af 21—30“ Længde. Om nu 
end disse Talstorrelser maa bruges med Forsigtighed, saa meget mere, som de ikke paa 
ethvert Punkt synes overensstemmende, tor der dog uddrages visse almindelige Slutninger. 
Froplanten udviklet i en Jordbund med 6“ Sand foroven og Ler eller Tory forneden sen- 
der i det paageldende Tidsrum ‚sin Rod ned til en Dybde, der ikke er meget storre end 
den, Roden opnaaer i den samme Tid i Sand, hvorimod Froplanten udviklet i en Jord- 
bund, hvor 6” Ler eller Torv hviler paa Sandet, sender Roden paa 6 Uger ned til en 
Dybde, der omtrent svarer til den Rodlængde, Froplanten udviklet i Sand alene opnaar i 
Lobet af en hel Sommer. — Heraf kan i Almindelighed sluttes, at det har Betydning 
for Rodens Dybdevæxt paa mager Jordbund, at det øvre Jordlag dannes af en mere 
1) Efter S. L. (p. 21—23). 
