37 185 
indeholdt dels alene ægrunde Uredosporer, dels en Blanding af disse og af 2-rummede, 
mørkere Teleutosporer, dels alene af de sidste, men stedse uden mindste Spor af Spermo- 
gonier. Disse Rusthobe tilhørte utvivlsomt anden Generation af Puccinia suaveolens, 
med et kun lidet udbredt, begrænset Mycelium, medens den første Generations Mycelium 
gennemvæver hele den angrebne Plante og er spermogoniebærende. Det bemærkes endnu 
kun, at de nævnte Rusthobe begyndte at optræde paa de nedre, ældre Blade, men efter- 
haanden indfandt de sig ogsaa paa de øvre. 
I Begyndelsen af Juli havde en Mængde Blade paa Tidslerne faaet et besynderligt 
Udseende, idet de paa samme siddende talrige Larver af Cassida viridis havde afgnavet 
runde Pletter af Bladkødet, men ladet den ene Overhud, snart paa Undersiden, snart paa 
Oversiden af Bladet, sidde uskadt tilbage, som en udspændt Trommehinde. De udviklede 
Biller begyndte at vise sig paa Tidslerne i Slutningen af Juli. 
Den 10. Juli maalte jeg en Tidsel, som forneden var 2” i Omfang, og som ragede 
5/9” op over Jorden. Den overjordiske Stengel bestod af 38 Led, foruden flere forkortede 
Led lige i Jordskorpen, som kun havde Bladskeder; de derefter følgende ca. 10 Blade 
vare visnede, men endnu fastsiddende; de næste 10 Blade vare gulnede og alle angrebne 
af anden Generation af Puccinia suaveolens. Resten af Bladene vare, ligesom de fleste 
Grenblade, frisk grønne. I alle Bladhjørner fandtes Grene, som vare tiltagende i Længde 
opad; de 8 nederste vare henvisnede, de nederste af de friske vare 4” lange, de øverste 
13 vare kurvbærende, med mere eller mindre udviklede Kurve, jo højere Grenene sad. De 
længste Grene vare fodlange, med omtrent en halv Snes Kurve; de naaede paa dette Stand- 
punkt endnu næppe saa højt som Stængelens Endekurv. Fra den 10de Gren, regnet oven- 
fra, aftog de atter i Længde og i Antallet af Kurve; der fandtes saaledes tæt under Ende- 
kurven 2 siddende Sidekurve, derefter fulgte endnu 3 enlige Kurve med respektive !/2”, 1” 
og 14/2 lange Stilke, medens de efterfølgende Grene alle bar flere Kurve og vare for- 
synede med stedse længere Stilke. Middellengden af Stengelens Ledstykker var 1“,8; de 
længste, som fandtes paa Midten af Stengelen, vare 3”. Den overjordiske Stengel havde 
i sm længste Del en hul Kanal paa 2—3'” i Vidde. Marven, navnlig i Rodstokken, 
farvedes hurtig rødlig, saasnart den udsattes for Luftens Indvirkning, hvilket over- 
hovedet fandt Sted med alle de Tidselplanter, som jeg paa den Tid iagttog i denne Hen- 
seende. Den her beskrevne Tidsel er omtalt noget vidtløftig, da den kan tjene som 
Exempel paa alle de kraftigere Individer i Tidselkvarteret, idet de, som tidligere bemærket, 
habituelt lignede hverandre overmaade meget. É 
Den 18. Juli bemærkede jeg, at alle de øvre Sidegrene vare voxede op 
over Endekurven, ofte 3—4” højere. For at faa Begreb om Kurvenes Antal paa 
en enkelt Stængel optalte jeg dem paa 7 forskellige Planter tagne i Flæng blandt de 
