186 38 
i 
større, middelstore og mindre, hvilket gav følgende Resultat: 144, 128, 100, 90, 70, 64 
og 34 Kurve, eller som Middeltal 90 Kurve paa hver Stængel. 
I Slutningen af Juli ragede de længste kurvbærende Sidegrene indtil 6% op over 
Endekurven, saa at nu de højeste Tidsler vare 67 høje, regnede til Spidsen af Sidegrenene, 
og de syntes nu at have opnaaet deres Maximum, idet jeg ikke senere i Tidselkvarteret 
fandt højere Exemplarer. Frugterne begyndte nu ved Hjælp af Fnokkens 
Krumning at skyde sig ud af Endekurvene og de øverste Grenes endestillede Kurve. 
Denne Løsning og Løftning af Frugterne finder først Sted, naar ved Modningen Kurv- 
dækket begynder at visne, hvorved den Spændkraft ophører, med hvilken det livskraftige 
Kurvdække omslutter de endnu umodne Frugter. Fra at være krukkeformet (urceolatus) 
gaar Kurvdækket over til at være klokkeformet (campanulatus) eller endog bækkenformet 
(crateriformis), hvilket bevirkes derved, at det henvisnende Kurvdække trykkes indvendig fra 
af de nu fuldt udviklede Fnokstraaler, hvis Sidestraaler ved Udtørringen udspiles. Der 
dannes dog ikke en saadan Fnokbold, som hos saa mange Cichoriaceer, idet nemlig Fnok- 
kens Hovedstraaler ved Udtørring krumme sig stærkt i den nedre Del, hvorved Frugterne 
løsnes og hæves op over de borsteformede Avner. Der fandtes iøvrigt i Tidselhaven, 
skønt her kun forekom saadanne Former, der ellers pleje at bære Frugt, kun meget faa 
fuldt udviklede, modne Frugter. I de fleste i Slutningen af Juli udviklede Kurve 
fandtes ikke en eneste Frugt, der saa ud til at blive moden, idet de vare svange, tynde, 
sammenfaldne eller endog helt henvisnede, og i de faa Kurve, hvori fandtes saa store 
Achænier, at de saa ud til at blive fuldt udviklede, var disses Antal altid meget ringe, 
aldrig over !/2o af Blomsternes Antal. Dette mærkelige Misforhold hos disse ellers saa 
kraftige Individer laa sandsynligvis i to Omstændigheder: dels det store Antal Larver af 
Trypeta flava, som havde angrebet Kurvenes Indhold, og som fandtes saa hyppig, at jeg 
maatte overskære Snese af Kurve, før jeg traf en ubeskadiget, dels den Omstændighed, at 
der i den af høje Hække, Hegn og Træer omgivne Have, saavel som i Nabohaverne, ikke 
fandtes en eneste Hanplante af Cirsium arvense. Jeg fandt ogsaa, trods megen Efter- 
søgen, kun nogle faa Gange Støvkorn paa Arrene, medens jeg paa Marker og Veje, hvor 
der voxer baade Han- og Hunplanter, aldrig forgæves har søgt efter det nævnte Pollen paa 
Hunplanternes Ar. 
Den 8. August lod jeg de fleste af Tidselstenglerne afmeje, og den 17. August 
paagyndtes Gravningen, der fortsattes næsten daglig i Resten af Maaneden, for ved 
Hjælp heraf saa vidt muligt at komme til Klarhed med Hensyn til Marktidselens 
underjordiske Deles Forgrening, Knopskydning og ovrige Forhold. Den 
Dybde, hvortil der arbejdedes, var 7’, og Jordens Beskaffenhed var folgende: De øverste 
halvanden Fod (eller rettere afvexlende 18’—22”) var Muldjord eller «sort Jord» som 
den kaldtes, hvis nederste Parti var graaagtig, i tor Tilstand næsten askelignende, i vaad 
