192 44 
endog i Stand til at bere en Vægt af 3 ft 38 Kv., inden den brast; efter længere Tids 
Udtorring blev den dog skorere. Som et særligt Tilfælde fortjener det at anføres, at jeg i 
Muldlaget fandt en Tidselrod, som var fuldstendig gennemboret paatvers af 
en anden lige saa tyk Tidselrod, uden at der dog havde fundet nogen Sammenvox- 
ning Sted, thi den førstnævnte Rodgren kunde med Lethed trækkes frem og tilbage gennem 
det tilsyneladende lægte Hul i den anden, paa dette Sted selvfolgelig udvidede Rod. 
Den 10. September undersogte jeg de endnu efter Udgravningen henstaaende tod- 
rette Brudflader. Det viste sig da, at der fra de i Muldlaget liggende Dele af Rodderne, 
som vare blevne blottede, havde udviklet sig en Del gronne Bladrosetter. En saadan fandt 
jeg endog endnu midt nede i Lerlaget paa den blottede Veg, i 34/2’ Dybde, paa en lidt 
højere oppe afknækket, for Jord blottet Rodsænker, hvilket tjener til Bevis for, at selv saa 
dybt liggende Roddele, paa hvilke der normalt ikke dannes Knopper, dog kunne udvikle 
saadanne, naar de blot udsættes for Luftens Indvirkning. Brudstykker af Rod- 
der, som vare blevne siddende i Lerklumper, vare visnede eller raadnede, fordi Lerklum- 
perne vare udtørrede i Solheden. Derimod viste det sig, at talrige, baade korte og lange 
Rodstumper, som henlaa i den opdyngede Jord, i omtrent 6” Dybde, havde 
skudt friske Spirer, som med deres grønne Blade ragede et Par Tommer op over 
Jorden; ja det samme var endog Tilfældet med afbrudte skælklædte Rodstokke, som slet 
ikke stod i Forbindelse med noget af den Rod, hvoraf de vare udviklede; nogle af dem 
havde endog fra Bladskællenes Vinkler udsendt 2—3 Skud, der ragede op over Jorden med 
deres grønne Blade. 
De midt i August afhuggede og i en Bunke henlagte Tidselstængler vare midt i 
September blevne sortagtige, hvilket viste sig at hidrøre fra et Overtræk af Svampe, navnlig 
bestaaende af et Mycelium af sorte leddede Traade, som bare talrige Macro- og Microco- 
nidier af en Pleospora. Fra Begyndelsen af Oktober til helt ind i Vinteren vare først 
Kurvene, senere ogsaa Stænglerne oversaaede med en stor Mængde Exemplarer af Physa- 
rum cæsium (Schum.) Fr. 
I Slutningen af November og i Begyndelsen af December undersøgte jeg flere af 
de løst påa Jorden liggende og halvt i samme nedsænkede, men afhuggede Stængler, som 
vare uden Forbindelse med Roden og tilsyneladende visne og hentørrede. Ved nærmere 
Betragtning viste de sig dog ofte endnu at være levende, idet de havde udsendt talrige 
fine, indtil kvarterlange Trævlerødder fra de Dele, som vare i Berøring med Jorden, samt 
begyndt at udvikle smaa grønne Bladrosetter fra de henvisnede Blades Vinkler. Det viser 
sig altsaa, at selv de afhuggede, overjordiske Stængler, under begunstigende Om- 
stændigheder, ere i Stand til at tjene til Marktidselens Formering. Det samme 
har jeg ogsaa iagttaget ved omfaldne, løsrevne og tilsyneladende visne Stængler (af Hun- 
