196 48 
Jorden, og derved med de dybere liggende Jordlag. Saadanne Skud forbleve friske og 
blomstrede, uden at vise nogen kendelig Aftagen i Kraft. 
Af det meddelte kan sluttes: Skuddets Forbindelse med det ovre Jordlag kan 
undværes, hvorimod Forbindelsen med de dybere liggende Jordlag ikke kan undværes. Op- 
heves denne sidste, soges den strax bragt tilveje; kan dette ikke ske, gaar Skuddet til 
Grunde. — Det er altsaa den nedstigende Del af Formeringsroden, der serlig har Betyd- 
ning som vandforsynende; de Rodder, der udgaa fra Stengelens underjordiske Parti, synes 
for Vandforsyningen kun at have Betydning som supplerende Hjælperodder, medens de jo 
for Erneringen i ovrigt kunne vere af Vigtighed. 
Ved Plojning og Harvning sonderdeles de Formeringsrodder, der krybe i det øvre 
Jordlag, ligesom alle de Stængelknopper eller Lovskud, der have boret sig op gennem 
Plojelaget, losrives. Ved Gravning af Grofter, Mergelgrave osv. ville ogsaa dybere liggende 
Dele af Planten udsættes for at sonderdeles paa den forskelligste Maade. De losrevne 
Stumper af Rodder og Stengler ville bringes under de forskelligste Livsvilkaar. Det er 
allerede i Afsnittet om «Tidsel-Forsogshaven» omtalt, at alle de i de opkastede Jordbunker 
liggende Stumper, i hvilken Stilling de end laa, kunde opsende Stengelskud. Dette skete 
i Regelen, forsaavidt de ikke enten laa i større Dybde end 1’ eller laa frit ovenpaa Jorden; 
i forste Tilfælde udeblev Knopdannelsen af Mangel paa Luftens Adgang, i sidste Tilfælde 
indtorrede Roddelene hurtig i Solskinnet, og senere indtreffende Regn var ikke i Stand 
til at bringe Liv i dem; senere hen paa Efteraaret viste det sig, at selv overfladisk lig- 
gende Rodstykker, i den da herskende fugtigere Luft, vare i Stand til at udsende Rod- 
grene og skyde Knopper. Saadanne løsrevne Stumpers Livskraft skal i det folgende ner- 
mere undersøges. 
Naar en Stump af en Formeringsrod, der samme Sommer vil bere (eller allerede 
berer) blomstrende Skud, en Stump paa mindst et Par Tommers Lengde, indplantes under 
gunstige Vilkaar, vil det sjælden slaa fejl, at der efter 2—3 Ugers Forlob viser sig Blad- 
rosetter over Jorden, hvad enten der paa de indplantede Brudstykker fandtes synlige 
Knopper eller ej; kun fremkomme Skuddene i første Tilfælde noget tidligere. Resultatet 
viser sig ogsaa at være det samme, hvad enten Brudstykket er taget af den horizontale 
«Fod» eller af den tyndere Rodsænker, og hvad enten det er taget i 1’ eller i 6° Dybde. 
— Rodstumpen udsender sædvanlig Stængelskuddet fra den ene Ende og Formeringsrød- 
derne fra den anden Ende, og det synes, som om dens Stilling i Jorden har nogen Ind- 
flydelse paa, hvilken Ende, der skal danne Stengel, og hvilken der skal danne Rod, idet 
en saadan Rodstump, stillet lodret eller stærkt heldende i Jorden, næsten i alle Tilfælde 
udvikler Stængelen fra den øverste og Rødderne fra den nederste Ende. 
Hvor kraftig en Udvikling en saadan Rodstump som de omtalte kan naa i Løbet 
