204 56 
som i en lang Strækning folger Aaens nuverende Lob og har Karakteren af et gammelt 
Flodleje. Øverst findes et 1—1Y»2" tykt torveagtigt, lost Muldlag; derunder et 5—6’ mæg- 
tigt Lag Kalktuf, der i fugtig Tilstand er sejgt og mergelagtigt, i tor Tilstand askelignende, 
opfyldt af en overordentlig Mængde Bladdyrskaller, navnlig af Landsnegle, samt hist og 
her med underordnede tynde Torvelag, især dannede af Træbestanddele; endvidere er 
Kalktuffen gennemtrængt af de for omtalte halvt forraadnede Trerodder. Under Kalktuffen 
findes ligesom en Brolegning af større og mindre Sten, lejret dels i Grus, dels i kalkhol- 
digt Blaaler, sandsynligvis det gamle Aaleje (Tab. IV. En Mængde Tidsler voxede frodig 
her; i Hovedsagen var Forgreningen af de underjordiske Dele den sædvanlige, men Foden 
laa stedse dybere, ofte henved 2’ dybt, ja i et enkelt Tilfælde endog i over 3° Dybde, 
nemlig 40”. Overalt paa de lodrette Skrænter af de 1 eller flere Aar iforvejen udgravede 
Partier af Kalklaget (der bortkortes og benyttedes som Mergel) brod en Mengde bladbæ- 
rende Tidselstængler frem, ofte lige ned til Bunden af de 6—7" dybe Skrænter, som en 
Folge af, at de dybere liggende Roddele ved Luftens Adgang vare blevne i Stand til at 
udvikle Adventivknopper. — Som et ejendommeligt Tilfælde fra denne Lokalitet kan nævnes 
et Exemplar, hvis lodrette Rod delte sig i 2 parallele og lige tykke Grene, som lob jævn- 
sides nedad til den sedvanlige Dybde. 
En almindelig Regel er det, at de vertikale Rodder kun udsendte faa og meget 
fine Sidegrene, allerferrest dog, hvor de passere det saakaldte dode Ler, nogle flere, hvor 
de gaa igennem Torv-, Sand- eller Kaiklag. 
Med Hensyn til den Dybde, hvortil de vertikale Rodder kunne naa, da synes 
det al være en gennemgaaende Regel, at de i vor Jordbund bore sig nedad, til de naa den 
her sjælden manglende Mergel, hvad enten den optræder i 4 eller 8 Fods Dybde. Efter 
at være naaet hertil udsender den nu meget spæde og skøre Rod en Del Forgreninger af 
samme Tykkelse, borende sig i Ya—1’ Længde til alle Sider i Mergelen, forsynede med 
fine Rodhaar. Mergelgraverne pleje at paastaa, at Rødderne gaa netop til Mergelen og 
ikke længere, hvilket vel nærmest ligger i, at de fine og skøre Grene i Mergelen undgaa 
deres Opmærksomhed. 
Nogle Dyrkningsforsog vedkommende Marktidselens underjordiske Dele. 
MER 
1) D. 3. Februar 1872 opgravedes i den tidligere omtalte Kalktufskrænt ved Vejstrup 
Aa en Rod, hvoraf der blev afskaaret en Stump af et Par Tommers Liengde og 3 Liniers 
Tykkelse, som allerede var forsynet med en lille blegrod Stengelspire. Den henlaa paa 
mit Bord til d. 10. Februar og blev da plantet i Sand i et stort Cylinderglas. En Maaned 
senere havde den udsendt endel friske Rodtrævler, og Knoppen havde udviklet sig til en 
