57 205 
kraftig, frisk grøn Bladroset med 5 Blade af 1—2 Tommers Længde. Atter en Maaned 
senere (12. April) havde den 10 Blade og efter 3 Maaneders Forløb (7. Maj) var den 5” høj 
og havde 14 Blade. I Midten af Juni havde den henved en Snes helt udviklede Blade og 
voxede nu nesten ikke mere. Alle Bladene havde nedlebende Rande. I Slutningen af 
August skod en ny Stengel frem fra Roden. D. 16. September udskyllede jeg alt Sandet 
af Glasset og skitserede hele Planten (Tab. II). Det viste sig nu, at der fra den gamle 
Rodstump (a) foruden mindre Rodtrævler var fremskudt 2 kraftigere Rodstrenge (d); den 
ene bar 8 opadvendte Knopper, af hvilke den sidste (fjernest fra Rodgrenens Udgangspunkt) 
var udviklet til en 4” lang, men endnu i Sandet skjult Stengel; den anden Rodstreng var 
visnet i Spidsen, men havde udsendt en sekunder Rodgren (d‘), der bar en halv Sues 
Knopper, af hvilke den ottende (ligesom paa den ferste Rodgren) var voxet ud til en 10” 
lang Stengel, som ragede op over Sandet med en grøn Bladroset (f). 
2) D. 24. Maj 1871 opgravede jeg i en lermuldet Mark 3 Rodstokke af !/ Fods 
Lengde, uden vedhengende «Fod», hver med en lille Bladdusk i Spidsen, og plantede dem 
i store Urtepotter i almindelig Havejord. De voxede alle tre, men hos de 2 Exemplarer 
visnede i den varmeste Sommertid (de stode ude i fri Luft) den overjordiske Stengel, medens 
den tredje bevarede samme. De underjordiske Dele vedbleve imidlertid at vegetere kraftig, 
idet der udvikledes en Mengde nye Rodgrene. Urtepotterne vare henstillede paa den blotte 
Jord, og iBegyndelsen af September viste det sig, naar de loftedes lidt, at alle tre Planter 
havde fundet Lejlighed til at undslippe Fangenskabet i Urtepotterne, idet de havde udsendt 
kraftige, lange og sterkt forgrenede Rodder gennem Bundhullerne trods de over samme 
anbragte Potteskaar, saa at der nu fandtes flere levende Bestanddele af Tidslerne udenfor 
end i Potterne. Rodgrenene vare allerede naaede over foddybt ned i Jorden, men da de 
her meget fine Trævler knækkede over, kunde jeg ikke forfolge dem i deres hele Længde. 
For at undersøge, hvorvidt og hvor snart en af disse undslupne Rodtrævler var i Stand til 
at producere Knopper og Stængler afskar jeg en saadan paa ‘/2 Fods Længde og plantede 
den i en ny Urtepotte, som stilledes i et Værelse. Dette skete i Begyndelsen af September, 
og i de første Dage af Februar 1872 viste det sig, at Rodtrævlen virkelig levede, idet den 
havde opsendt en rigtignok spæd, 12” høj, ottebladet Stengel, hvis nederste 3 Blade kun 
vare brune Skæl, de 4 næste vare smalt linieformede, rendede, men dog grønne og rand- 
tornede, det øverste endelig havde en bredere, men endnu helrandet Plade. Det maa 
endnu tilføjes, at hele Planten pludselig raadnede i Marts Maaned af mig ubekendte Aar- 
sager. De 3 nævnte Urtepotter, hvis levende Indhold tildels var undsluppet, flyttede jeg 
om Efteraaret i Hus; intet af Exemplarerne havde da mindste Spor af levende Stengel 
over Jorden. Det ene af dem skød strax efter en Stængel frem, som i Løbet af et Par 
Maaneder blev fodhøj, gik ud i Slutningen af Aaret, men i Begyndelsen af næste Aar (1872) 
afløstes af et nyt Skud, som naaede en Højde af 1/2" i Slutningen af April, hvorefter det 
D. K. D. Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturvidensk. og mathem. Afd. X. 3. 27 
