206 58 
henvisnede uden at vise mindste Tegn til Blomsterdele. De andre 2 Exemplarer viste lig- 
nende Forhold, idet de frembragte rigtbladede, men blomsterlase Stængler, der vegeterede 
1/—1/2 Aar og derpaa langsomt visnede hen, som det synes af Mangel paa tilstrækkelig 
Næring, idet Henvisningen begyndte med, at der dannedes store, uregelmæssige, gennem- 
siglige Partier i Bladene, hidrørende fra, at alt Bladkødet var forsvundet, og kun de to Lag 
farveløs Overhud var bleven tilbage. Det ene af de 3 omtalte Exemplarer er nu gaaet al- 
deles ud, hidrørende fra, at jeg lod det henstaa en Maanedstid uden at vande det; de 2 
andre ere derimod endnu levende og have i Oktober (1872) udsendt nye, kraftige, frisk- 
grønne Bladrosetter med næsten helrandede, glatte Blade. 
3) Midt i Juni 1872 opgravede jeg et kraftigt Exemplar af en Marktidsel i en san- 
det Havstok, afskar det 6” over og 6” under Jorden, saa at det ikke havde anden Rod 
end de fine Trævler, der udgik fra Rodstokken, plantede det i Havejord og vandede rigelig. 
Det voxede villig og havde efter 3 Ugers Forløb skudt friske Skud frem af Bladhjørnerne 
paa Rodstokken. Dette Forsøg anføres kun for at vise, dels at en total Forandring af 
Jordbunden ikke skader Planten, dels at en saadan Formeringsmaade endnu kan finde Sted 
saa langt hen paa Sommeren, kort før Blomstringen. 
4) D. 16. September 1871 tog jeg i Kalktuflaget i en Dybde af 4/ et Stykke Tidsel- 
rod, som var fuldstændig indesluttet i en mør Trærod, hvoraf jeg afskar et 3” langt Stykke. 
Jeg anbragte det derpaa i et Glas med Vand, saaledes at det var fuldstændig dækket af 
Vandet. Efter en Maaneds Forløb havde der henimod den øverste Ende dannet sig en 
Knop, som i Begyndelsen af November udviklede sig til en tommelang Bladroset, medens 
der fra den nederste Ende var udsendt en 14” lang Rodgren med talrige korte Sidegrene. 
Hele den nævnte lange, tynde Rod var lysegrøn, hidrørende fra L¥sets frie Adgang til 
samme. En anden, ganske paa samme Maade behandlet Stump Rod, opgravet samme Dag, 
påa samme Sted og i samme Dybde, udviklede ikke umiddelbart nogen Knop, men derimod 
en kun 1/2 tyk, lang, grøn Rodstreng, paa hvilken der, i en Afstand af 1/2’ fra den tykke 
Rodstump, dannedes en Knop, dér midt i April 1872 havde udviklet et 3” langt, grønt 
Skud med 10 Blade, af hvilke de 5 nederste vare skælagtige. Hele Udviklingen af disse 2 
Exemplarer foregik alene i Vand, som kun blev skiftet et Par Gange i Løbet af den 
nævnte Tid. 
5) For at undersøge, hvorvidt der er nogen Grænse for den Dybde, i hvilken Rod- 
trævlerne endnu ere i Stand til at skyde Adventivknopper, har jeg opgravet Brudstykker af 
Rødder uden Spor af Knopper i 5—6’ Dybde i leret Jord paa Agerland og i 7° Dybde i 
Kalklaget og anbragt dem i Urtepotter, dels i samme Jord, hvoraf de vare udgravede, dels 
i Sand, dels i Havejord, og i alle Tilfælde have de udsendt en eller flere Knopper, som 
jo fugtigere Jorden har været holdt, desto hurtigere ere blevne udviklede til Bladrosetter 
eller bladbærende Stængler med forlængede Stængelled. En i Brøndvand anbragt, Vs’ lang 
