220 72 
ned, give de efterhaanden slip og strebe nu at indtage den Stilling i det overliggende 
Jordlag, som ifolge dennes Art er dem naturlig. 
Exempler: 1) Hvor 1 Kv. Torv hviler paa Ler, krybe næsten alle Rødder i Leret (se p. 22); 2) hvor 
2 Kv. Tørv hviler paa Ler, er det samme endnu Tilfældet for det overvejende Antals Vedkommende (Nr. 6); 
3) hvor 3 Kv. Tørv hvile paa Ler, krybe endnu endel Rødder i Leret, medens dog det største Antal har søgt 
op i Tørven (Nr. 7); 4) hvor 1 Kv. Sand hviler paa Ler, krybe omtrent alle Rødder i Leret (se p. 22); 5) hvor 
1'/2 Kv. Sand hviler paa Ler, er det samme endnu Tilfældet (Nr. 8); 6) hvor 3'/> Kv. Sand hviler paa Ler, 
krybe endnu nogle Rødder i Leret, medens dog det overvejende Antal har søgt op i Sandet (Nr. 9). 
Ill. Paa dyrkede Marker er den Middeldybde, hvori Rødderne krybe, ofte kendelig 
en anden, end den vilde have været, om Marken ikke havde været dyrket. 
a. Plojning (og Harvning) forøger Middeldybden, undtagen hvor Rødderne i For- 
vejen gaa dybt, eller hvor Jordbundens Underlag er meget haardt. 
Exempler: 1) Paa højtliggende, tørre Leragre (Nr. 1) krybe Rødderne kendelig dybere end paa udyr- 
kede Steder med en ganske lignende Jordbund, i Skov (Nr. 11) eller paa udyrkede Skrænter (Nr. 12); 2) paa 
Kalkagre (Nr. 5) krybe Rødderne kendelig dybere end paa udyrket Kalkjord, f. Ex. Grøfteskraaninger (Nr. 13). 
b. Fyldes et Lag Jord ovenpaa det naturlige Jordsmon, vil der hengaa en tem- 
melig lang Tid, inden Rødderne atter indtage den Stilling, der er dem naturlig. 
Exempler: Nr. 14 og 15. 
c. Naar ved Dyrkning (Gødning, Mergling) det øvre Jordlag forvandles til Muld, 
vil denne Omstændighed bringe Rødderne, til at krybe højere paa en mager Jordbund, 
Sand, idet Rødderne søge Muldlaget fremfor det golde Sand; paa tørvede og lerede Agre 
synes en saadan Forbedring af det øvre Jordlag ikke at øve nogen kendelig Indflydelse. 
Det andet Hovedspørgsmaal med Hensyn til Jordbundens Indflydelse paa Tidsel- 
rødderne, hvilket nu skal søges besvaret, er følgende: Til hvilken Dybde er den 
enkelte vertikale Rod i Stand til at trænge ned paa en vis given Jord- 
bund, naar Livsvilkaarene for øvrigt ere gunstige? Til dette slutte sig flere mindre Spørgs- 
maal, som f.Ex.: Hvor dybt kan en Rod trænge ned paa en vis Jordbund i en vis given 
Tid? o.fl.a. Her gælder det selvfølgelig om at klare sig, hvilke Forhold der kunne frem- 
kalde fejlagtige Slutninger. Paa enhver Jordbund, ja paa ethvert Tidselexemplar, vil man 
finde unge og gamle, kraftige og svage Formeringsrødder; de unge og svage Rødder gaa 
naturligvis ikke synderlig dybt, ja maaske have mange af dem endnu ikke begyndt at voxe 
ned i Jorden. Det gælder da om, væsentlig kun at drage Slutninger fra kraftige Rødder. 
Vi have endvidere tidligere (p. 24) set, at Rodens Udvikling til en vis Grad er afhængig af 
Stængelskuddets, saa at den i Tilfælde, hvor Skuddets Udvikling hemmes, enten ved at det 
voxer under ugunstige Lysvilkaar, eller ved Vold, sendes mindre dybt i Jorden. 
De i det følgende omhandlede Udgravninger ere foretagne i August, September og 
Oktober 1871 og 1872, medmindre andet særlig bemærkes, og mest paa udyrkede Steder, 
