73 221 
dog ogsaa i nogle Tilfælde paa Sedemarker. Forelobig tages her kun Hensyn til Beskaffen- 
heden af den Jordart, hvori selve den nedstigende Rod voxer. 
Paa god, frugtbar Lerjord, hvis Vanddybde var storre end 8’, har jeg fulgt eldre, 
kraftige Tidselrodder ned til en Dybde af omtrent 8’; Fig. 5 viser et Exemplar (fra udyrket 
Sted, Randen af en Mergelgrav, Thostrup pr. Ringsted), hvis Rodlængde 
kun manglede 4” i dette Maal. Jeg var tilbøjelig til at antage 8° for 
Maximum; imidlertid har Lærer P. Nielsen i Ørslev meddelt mig, at han 
ved Knudshoved, paa Lerskrenter ud imod Havet, har fulgt Roden ned 
til en Dybde af 10°. Det ses altsaa, at den Dybde, hvortil Rødderne 
kunne senke sig i Lerjord, er ganske overordentlig stor. 
Det er imidlertid ikke sjældent, at den lerede Jordbund er saa- 
ledes beskaffen, at alle eller dog det langt overvejende Antal af de ned- 
stigende Redder standse, for de ere trengte ned til nogen stor Dybde. 
Serlig kunne 3 Omstendigheder virke hemmende paa Vexten, nemlig 
Optreden af mergelagtige eller ahlagtige Lag, fremdeles Forekomst af 
Sand- eller Gruslag og endelig Fugtighed. 
Mergel optræder paa meget forskellig Maade og under meget 
forskellige Former, der dog kunne henfores til 2 Hovedformer: Sand- 
mergel og Kalkmergel. Sandmergelen har sedvanlig en los Sammen- 
setning, hvorfor den i sit Forhold til Roden viser sig som almindeligt, 
Fig. 5. Rodudvikling 
mere eller mindre grusblandet Ler (dødt Ler). Kalkmergelen opnaar der- iene 
i Lerjord. 
imod ofte en meget stor Haardhed; hvor dette er Tilfældet, standser den 
de nedtrengende Rodder, men hvor den har en forholdsvis lasere Sammensetning, lader 
den dem passere. Det er ikke ualmindeligt, at der i Kalkmergelen er jevn Overgang fra 
en losere til en fastere Sammensetning; i dette Tilfælde ville Rodderne bore sig temmelig 
dybt ned og forst standse, hvor de saa at sige lobe fast, omtrent som det kan ske i en 
porøs Sandsten. Saaledes er den Rod, der er fremstillet i Fig. 6 A, udgravet paa en Jord- 
bund (Havremark ved Mierlose Molle pr. Ringsted), der vel allerede i en Dybde af 4° viste 
en anselig Kalkrigdom, men som dog her var af en temmelig los Sammensetning; nedefter 
voxede Mergelens Kalkrigdom og samtidig dens Fasthed; tilsidst — omtrent i en Dybde af 
6° — var Lagets Haardhed saa stor, at Hakken kun Tomme for Tomme kunde arbejde sig 
igennem det. Roden naaede en Dybde af 6'/2’. Optræder den haarde Kalkmergel brat, da 
standse Rodderne ogsaa brat; dog kunne de arbejde sig nogle faa Tommer ind i Laget. 
Hvis en meget kraftig Rod i storre eller mindre Dybde treffer et saaledes brat 
fremtredende, meget haardt Lag af Kalkmergel, viser den ofte folgende Forhold: Rod- 
spidsen løber fast i Mergellaget; den udsender en Siderod, der først kryber et Stykke 
horizontalt hen over det haarde Lag og derpaa forseger at bore sig ind i det; ogsaa denne 
D. K. D. Vidensk. Selsk Skr., 6. Rekke, naturvidensk. og mathem. Afd. X. 3. 29 
