222 74 
Rod lober fast, men Sideroden udsender en ny Siderod, der, forst snigende sig et Stykke 
hen over Mergellaget, gor et nyt Forsøg paa at trænge igennem. Saaledes er der tilsidst 
dannet en hel lille Kæde af «krybende» Rødder, et levende Vidnesbyrd om den Ufortroden- 
hed, hvormed kraftige Tidselrodder søge i Dybden. Et Exempel herpaa findes i Fig. 6 B; 
her fremstilles en Rod, der i en Dybde af omtrent 6’ stødte paa et meget fast Mergellag 
og dannede en Rodkæde hen over det paa omtrent 2’ i Udstrekning. 
Fig. 6. A. Rodudvikling i Ler med Kalkunderlag. B. Udvikling af en kraftig Rod i Ler med meget haardt 
Kalkunderlag. ©. Roduvikling i Ler med Grusunderlag. Z. Ler. K. Kalk. G. Grus. 
Mode Rodderne i Leret haarde Lag af en anden Beskaffenhed end netop Mergel, 
standses de ogsaa. Lærer P. Nielsen har saaledes meddelt mig, at han ved Randen af en 
Mergelgrav (Ørslev) har fulgt Tidselrodderne ned til et ahlagtigt, meget haardt Lag, be- 
liggende omtrent 4’ dybt, et Lag, som Rodderne ikke kunde gennemtrenge. 
Hvis der i Leret optreder isolerede Sand- eller Gruslag af en nogenlunde an- 
selig Tykkelse (mindst 6, dog ogsaa undertiden smallere), da standses den nedadsogende 
Rod sædvanlig i Vexten; dog erstattes den i saa Tilfælde gerne ved en Siderod, der gen- 
nembryder Sandlaget og voxer videre i Dybden; dette kan gentage sig flere Gange paa en 
temmelig regelmessig Maade. 
Hvis Roden træffer Gruslaget i større Dybde, f. Ex. 4’ dybt, sker det meget ofte, 
at Roden ikke fortsættes af en ny Rod; dog synes dette ganske at afhænge af, hvor kraftig 
Roden er. Et Exempel paa Rødder, standsede i Vexten ved Gruslag, ses i Fig. 6 C, hvor 
Roden, efterat dens Vext flere Gange midlertidig har været standset, endelig standser i en 
Dybde af 3° 9”. 
